Справа № 454/411/18                        Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А. 
Провадження № 22-ц/811/2952/23                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 грудня 2023 року м.Львів

Справа № 454/411/18
Провадження № 22ц/811/2952/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.

розглянув справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області, постановлену у м. Сокалі 25 травня 2023 року у складі судді  Веремчука О.А., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя,-
встановив:
13 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя.
Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 25 травня 2023 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 . Скасовано заходи забезпечення позову згідно ухвали про забезпечення позову від 2 лютого 2018 року.
Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що справа перебувала в провадженні судді Сокальського районного суду Струс Т.В. з 13 лютого 2018 року та в порядку перерозподілу передана судді Веремчуку О.А. 1 січня 2019 року, який відкрив провадження у справі лише 4 січня 2022 року. Вказує, що у справі було призначено 17 судових засідань, значна кількість судових засідань, на які з`являлися позивач та її представник, відбувалася, окремі судові засідання не відбувалися з різних об`єктивних причин (накладка справ в суді, відсутність судді, неявка позивача та її представника чи відповідача та його представника, неявка свідків і т. ін.,). Позивач впродовж п`яти років не втрачала інтересу до даної справи, а тому висновок суду про те, що будучи належним чином повідомленою, позивач не з`явився в судове засідання 23 травня 2023 року не відповідає дійсності. Вказує, що на час проведення судового засідання позивач, за сімейними обставинами, перебувала за межами України, тому не змогла з`явитися до суду у вказаний час. Вона (представник позивача) про час розгляду справи судом повідомлена не була. Зазначаючи в ухвалі про повторну неявку позивача у судове засідання, суд не врахував, що в попередні судові засідання 27 квітня 2023 року та 9 травня 2023 року з`явилися позивач, її представник та свідок ОСОБА_4 , проте засідання не відбулося через неявку відповідача та його представника, звукозапис не проводився, дата чергового засідання не узгоджувалася. Вказує, що оскаржувана ухвала внесена в реєстр 22 серпня 2023 року (через три місяці після постановлення та не надіслана позивачу чи її представнику у встановлений законом строк). Вважає, що оскаржувану ухвалу постановлено судом значно пізніше поза судовим засіданням саме для того, щоб відповідач мав можливість зареєструвати своє право власності на оспорюване спадкове майно, що він і зробив, отримавши у Сокальській державній нотаріальній конторі 18 вересня 2023 року свідоцтво про право на спадщину.
Належно повідомлені про час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали. Розгляд справи проведено у їх відсутності.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.
Д атою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Оскаржувана ухвала мотивована тим, що відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-60/0/4 - 12 від 18 січня 2012 року, на відміну від аналогічного положення раніше  чинної редакції закону, в якому зазначалося про повторну неявку до суду без поважних причин, у пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України зазначено, що суд залишає заяву без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Тобто, не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача. Зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами. Положення пункту 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України повинні враховуватися у системному та логічному зв`язку із положеннями ст. 223 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Отже законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/ неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою   ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом ( ч. 2 ст.257 ЦПК України). Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати   причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду, оскільки суд діяв в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України при повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду, однак це не позбавляє позивача на право на повторне звернення до суду з тим самим позовом.
Неявку в судове засідання позивача суд визнав повторною, двічі підряд у зв`язку з цим - безпідставною, оскільки стороною не надано підтверджень щодо об`єктивності підстав неявки в судові засідання.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України судом визнано, що позивач повторно не з`явилася до суду без поважних причин, що стало підставою для залишення позову без розгляду. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.
Позов подано до суду 13 лютого 2018 року.
Провадження у справі відкрито 4 січня 2022 року та призначено справу до розгляду на 20 квітня 2022 року.
Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою сторін, перебуванням судді у відпустці.
Про судове засідання, призначене на 20 квітня 2022 року, повідомлено представника позивача під розписку 19 квітня 2022 року. 
20 квітня 2022 року позивач та її представник не були присутніми в судовому засіданні, яке відкладено на 2 травня 2022 року, про що не були повідомлені позивач та її представник.
Ухвалою від 2 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи на 16 травня 2022 року. Про це судове засідання повідомлена представник позивача 4 травня 2022 року.
16 травня 2022 року учасники справи в судове засідання не прибули. Розгляд справи відкладено на 3 червня 2022 року про що повідомлено представника позивача.
3 червня 2022 року представник позивача Матвійчук Г.М. брала участь в судовому засіданні, заявляла клопотання. У цьому судовому засіданні оголошено перерву до 20 червня 2022 року, про що повідомлені, зокрема, позивач і її представник під розписку.
20 червня 2022 року позивач та її представник ОСОБА_2 були присутні в судовому засіданні. Розгляд справи відкладено а 11 липня 2022 року через неявку відповідача.
11 липня 2022 року позивач та її представник були присутні в судовому засіданні, брали у ньому участь. У справі оголошено перерву до 3 серпня 2022 року, про що повідомлено учасників справи.
3 серпня 2022 року судове засідання не відбулося через перебування головуючого у справі у відпустці.
Розгляд справи перенесено на 30 серпня 2022 року, про що повідомлена представник позивача.
30 серпня 2022 року учасники справи в судове засідання не прибули. Розгляд справи відкладено на 30 вересня 2022 року, про що повідомлена представник позивача 12 вересня 2022 року.
30 вересня 2022 року учасники справи в судове засідання не прибули. Розгляд справи відкладено на 6 жовтня 2022 року. Відомості про повідомлення учасників справи матеріали справи не містять.
6 жовтня 2022 року учасники справи в судове засідання не прибули. Розгляд справи відкладено на 7 листопада 2022 року. Про те що учасники повідомлені про наступне судове засідання відомості відсутні.
7 листопада 2022 року учасники справи в судове засідання не прибули. Розгляд справи відкладено на 29 листопада 2022 року.
29 листопада та 23 грудня 2022 року,17 січня 2023 року розгляд справи не проводився через непрацездатність системи фіксації судового процесу, про що свідчать відповідні довідки. 
Судове засідання у справі призначено на 2 березня 2023 року, про що під розписку повідомлена представник позивача ОСОБА_2 
2 березня 2023 року представник відповідача подав до суду заяву про відкладення розгляду справи через захворювання відповідача. Розгляд справи відкладено на 24 березня 2023 року. Відомості про повідомлення позивача про це судове засідання в матеріалах справи відсутні.
24 березня 2023 року розгляд справи відкладено на 27 квітня 2023 року через неявку сторін. Про судове засідання, призначене на 27 квітня 2023 року, повідомлена представник позивача ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року розгляд справи відкладено на 9 травня 2023 року у зв`язку з неявкою сторін. Про таке судове засідання повідомлено представника позивача 8 травня 2023 року, що вбачається з розписки.
9 травня 2023 року розгляд справи відкладено на 23 травня 2023 року, у зв`язку з неявкою позивача та її представника.
Відомості про повідомлення позивача та її представника про судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року, в матеріалах справи відсутні. Таким повідомленням не може вважатися відстеження руху відправлення № 8000118318721 від 13 вересня 2023 року, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, що під зазначеним номером направлялося повідомлення чи судова повістка позивачу або її представнику. Також із цього відстеження вбачається, що відправлення не вручено у м.В.Мости 13 травня 2023 року, вручено 31 травня 2023 року, хоч оскаржувана ухвала постановлена судом 23 травня 2023 року. Відтак, станом на 23 травня 2023 року позивач не була повідомлена про судове засідання, призначене на цей день. Відомості про вручення відправлення 31 травня 2023 року не могли бути в розпорядженні суду станом на 23 травня 2023 року, а відстеження судом проведено лише 13 вересня 2023 року.
У оскаржуваній ухвалі суд не вказав у які саме судові засідання позивач повторно не з`явилася, будучи належно повідомленою про такі.
Матеріалами справи стверджується, що копію оскаржуваної ухвали позивач отримала 26 вересня 2023 року.
Відтак, є встановленим, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення позивача про судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року. Про судове засідання, призначене на 9 травня 2023 року, представник позивача повідомлена 8 травня 2023 року, тобто не завчасно, що не можна вважати належним повідомленням.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За відсутності відомостей про належне повідомлення позивача про судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року, належить зробити висновок про відсутність доказів про дві поспіль неявки позивача в судове засідання за належного повідомлення про такі, що виключає залишення позову без розгляду на цій підставі.
За таких обставин не підлягали скасуванню і заходи забезпечення позову.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про підставність апеляційної скарги. Оскаржувана ухвала, яка перешкоджає подальшому руху справи, підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що не відповідає вимогам закону.
Керуючись: ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу  Сокальського районного суду Львівської області від 25 травня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Сокальського районного суду Львівської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її підписання.

Постанова складена і підписана 19 грудня 2023 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк