ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 листопада 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/3517/23	
                                                                                Суддя І інстанції -  Дегтярьова С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Коршуна А.О.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій  області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Донецькій  області  про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 суми грошової компенсації за невикористанні дні оплачуваних відпусток: за 2015 рік - 04 календарні дні основної оплачуваної щорічної відпустки; за 2016 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій; за 2017 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій, за 2018 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій, за 2019 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій, за 2022 рік - 30 днів основної оплачуваної відпустки та 04 дні додаткової оплачуваної відпустки, виходячи з одноденного розміру грошового забезпечення на день звільнення зі служби в поліції;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області встановити нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток: за 2015 рік - 04 календарні дні основної оплачуваної щорічної відпустки, за 2016 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій, за 2017 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій, за 2018 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій, за 2019 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій, за 2022 рік - 30 днів основної оплачуваної відпустки та 04 дні додаткової оплачуваної відпустки, виходячи з одноденного розміру грошового забезпечення на день звільнення зі служби в поліції.  
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час звільнення позивачу не було виплачено грошову компенсацію за невикористані  дні щорічної та додаткової відпусток. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 - 2019 роки (56 днів) та основної щорічної відпустки за 2015 рік (4 дні). Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2019 роки (56 днів), передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та основної щорічної відпустки за 2015 рік (4 дні), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення із служби. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Дніпропетровській області звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції не надав належну оцінку тому, що відповідно до  п.8 розділу ІІІ Порядку № 260 грошова компенсація передбачена виключно за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються зі служби.  Відтак відсутні правові підстави для нарахування та виплати компенсації за невикористані дні чергових відпусток за попередні роки які передують року звільнення. Компенсація за невикористану відпустку як учаснику бойових дій поліцейським, до яких відносився і позивач спеціальним законом не передбачена
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не  підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №471 о/с від 18.10.2022 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за станом здоров`я (через хворобу) (а.с.10).
В наказі №471 о/с від 18.10.2022 року зазначено вважати невикористану відпустку за 2022 рік у кількості 34 діб.
Позивач стверджує, що при звільненні йому не була нарахована компенсація за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки.
В зв`язку з цим, представником позивача направлено адвокатський запит до Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо надання інформації стосовно кількості днів не використаної щорічної основної відпустки ОСОБА_1 за період проходження служби.
Листом від 04.05.2023 року Головне управління Національної поліції в Донецькій області надало довідку із зазначенням невикористаних днів основної та додаткової щорічних оплачуваних відпусток (а.с.11-13).
Відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 за період служби не використав основні та додаткові щорічні оплачувані відпустки, а саме:
- за 2015 рік - 04 календарні дні основної оплачуваної щорічної відпустки, 
- за 2016 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій, 
- за 2017 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій, 
- за 2018 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій, 
- за 2019 рік - 14 днів додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій, 
- за 2022 рік - 30 днів основної оплачуваної відпустки та 04 дні додаткової оплачуваної відпустки, які компенсовані при звільненні (а.с12-13).
Матеріали справи містять докази грошової компенсації за невикористану відпустку за 2022 рік у кількості 34 діб (а.с.36-37).
Задовольняючи  частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив  з того, що у випадку звільнення поліцейських з органів  Національної поліції України  їм виплачується компенсація  за усі невикористані ними дні, як основної, так додаткової відпустки.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.
Закон України «Про відпустки» №504/96-ВР установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про відпустки» №504/96-ВР установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.
  У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина перша статті 24 Закону №504/96-ВР).
  Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 КЗпП України.
Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 (Закон № 580-VII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до частин 1- 3 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно зі ст. 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 92 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Частинами 1- 4 ст. 93 Закону № 580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.
Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.
За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.
Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.
Відповідно до частин 7- 11 ст. 93 Закону № 580-VIII чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року.
Поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.
Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.
За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.
Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.
Частинами 1, 2 ст. 94 Закону № 580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджені наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 (Порядок № 260), визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції (далі - здобувачі), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО).
Пунктом 3 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами 7, 8 п. 8 розділу III Порядку № 260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.
Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.
Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України. 
З огляду на не врегулювання положеннями спеціальним нормативно-правовим актом питання компенсації невикористаної частини відпустки особі рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за минулі роки, суд першої інстанції вірно  застосував при вирішенні спору у цій справі приписи КЗпП України та Закону №504/96-ВР.
Так, відповідно до частини першої статті 24 указаного Закону і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Отже, у випадку звільнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ їй виплачується компенсація за всі невикористані нею дні як основної, так і додаткової відпусток.
Виходячи з викладеного, враховуючи  правову позицію  Верховного Суду, викладену у  постановах від 19 січня 2021 року у справі № 160/10875/19 та    від    23 вересня 2021 року    у    справі №520/12296/2020 суд   першої інстанції   дійшов до вірного висновку    про    те, що у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.
Позивачу компенсація за невикористану щорічну додаткову оплачувану відпустку тривалістю 15 календарних днів  за 2019 рік року не нараховувалась та не виплачувалась.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про  наявність у позивача права на отримання грошової компенсації за  невикористану щорічну основну (4 дні) та додаткову (56 днів) відпустку за період з 2015 року по 2019 рік.
Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення. 
З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції є законними, обґрунтованими, підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні, оскільки суд повно, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір відповідно до норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, у рішенні суду першої інстанції повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій  області   - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили. 
В повному обсязі постанова складена 14 листопада 2023 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун