СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року                  м. Харків                        Справа № 922/3376/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.,
за участі секретаря судового засідання Дзюби А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Захарова О.О. (вх.№2060) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.09.2023 (ухвалу постановлено суддею Аюповою Р.М. в приміщенні Господарського суду Харківської області 15.09.2023 о 13:30 год, повний текст складено 20.09.2023) у справі №922/3376/23
за заявою  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );
про неплатоспроможність ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2023 у справі №922/3376/23 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. №3376/23) залишено без руху, повідомлено ОСОБА_1 про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, встановлено заявнику десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом надання до суду: доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 40260,00 грн, пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.08.2023 у справі №922/3376/23 прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду, призначено підготовче засідання по справі, зобов`язано боржника надати суду додаткові докази, які свідчать про його неплатоспроможність (за наявності).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2023 у справі №922/3376/23 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Захаров О.О. звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.09.2023 у справі №922/3376/23 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області, скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.07.2023 у справі №922/3376/23 про залишення без руху заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. 
В обґрунтування апеляційної скарги представник боржника посилався, зокрема, на таке:
- суд безпідставно послався на правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №916/2372/20, оскільки заява ОСОБА_1 подана в порядку п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, яка передбачає, що у боржника в іпотеці у кредитора знаходиться нерухоме майно, що виключає факт недобросовісності та зловживання своїми правами з боку боржника, так як іпотечне майно неможливо відчужити без зняття заборони на відчуження, при цьому зняти заборону відчуження без згоди іпотекодержателя боржник самостійно не може; 
-  наявність судових рішень з 2013 року перешкоджала ОСОБА_1 в оформленні на своє ім`я рухомого та нерухомого майно, оскільки б воно було арештовано для їх примусового виконання;
- ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи були додані докази відносно всіх осіб, які зареєстровані та мешкають разом з ним, а також докази щодо відсутності у цих осіб нерухомого майна;
- ухвала Господарського суду Харківської області від 31.07.2023 про залишення заяви без руху суперечить положенням Кодексу України з процедур банкрутства, а тому враховуючи ч. 3 ст. 255 ГПК України також підлягає скасуванню.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2023 у справі №922/3376/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Захарова Олександра Олександровича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.09.2023 у справі №922/3376/23, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 28.11.2023.
У судовому засіданні представник боржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати ухвали Господарського суду Харківської області від 31.07.2023 та 15.09.2023 у справі №922/3376/23 та направити справу для продовження розгляду до місцевого господарського суду.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність у порядку п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс), в якій посилався, зокрема, на те, що єдиним кредитором боржника є АТ КБ "ПриватБанк", заборгованість перед яким перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати. Боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (житловий будинок), що є єдиним місцем проживання боржника та членів його родини і який перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора. Таким чином заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначав, що він є солідарним боржником разом з ОСОБА_2 перед кредитором АТ КБ "Приватбанк".
Так, 03.09.2007 між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ "Приватбанк" (правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк") укладено кредитну угоду № 031/А-07 про надання кредиту в розмірі 20000,00 дол. США строком до 31.08.2012 року (далі - кредитний договір № 031/А-07).
03.09.2007 в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №031/А-07, між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "Приватбанк" укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., зареєстрований в реєстрі за № 3757, згідно якого в іпотеку було передано будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 126,30 кв.м., який належав боржнику на праві власності з 05.08.1999.
У 2012 році ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ТОВ "УФА "Верус" про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.03.2023 у справі №2011/1177/2012, зокрема, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" 185367,35 грн, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" у Дзержинському районі м. Харкова на користь ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" 200 грн.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 16.10.2023 у справі №2011/1177/2012 рішення суду від 14.03.3023 змінено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" 175578,43 грн. замість 185367,35 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" судові витрати по 844,10 грн. з кожного, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" в особі філії ТОВ "Українське фінансове агентство "Верус" в Дзержинському районі м. Харкова 69,80 грн.; в іншій частині рішення суду залишено без змін.
Крім того, 17.08.2008 між ЗАТ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено договір №153/А-08, згідно умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 40000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 14.09.2018.
Також, 17.09.2008 між ОСОБА_1 та ЗАТ "ПриватБанк" в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №153/А-08 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 126,30, житловою площею 28,70 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2014 у справі №640/10554/13-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №153/А-08 від 20.08.2009 у розмірі 73459,45 дол. США, що за курсом 11,254 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.04.2014 складає 826418,81 грн, звернуто стягнення на будинок загальною площею 126,30 кв.м., житловою площею 28,70 кв.м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №153/А-08 від 17.09.2008) ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; визначено початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 433480,87 грн; виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зареєстровані та проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку. 
Вказане рішення було змінено рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24.02.2016 та доповнено його реченням наступного змісту: "Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2014 року не підлягає виконанню на час дії Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VII "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 у справі №953/12476/21 позов АТ КБ "Приватбанк" задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 три відсотки річних від простроченої суми за період з 05.05.2018 по 05.05.2021 у розмірі 2797,40 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.05.2021 складає 77571,90 грн.
Таким чином, за твердженням ОСОБА_1 загальний розмір вимог АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 становить 1079769,14 грн. 
На підставі викладеного, ОСОБА_1 зазначав, що він є майновим поручителем за кредитними договорами №153/А-08 від 20.08.2009 та №031/А-07 від 03.09.2007 в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є єдиним місцем його проживання та членів його сім`ї, та він не є позичальником за вказаними вище кредитами.
Приймаючи оскаржувану ухвалу від 15.09.2023 про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність суд першої інстанції зазначив, зокрема, що тлумачення ч. 5 ст. 116 КУзПБ, з огляду на мету правового регулювання відносин неплатоспроможності боржників - фізичних осіб, дає підстави для висновку, що до членів сім`ї такого боржника в обов`язковому порядку необхідно віднести його дітей (у тому числі повнолітніх), батьків та осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, незалежно від того, що вони не проживають з ним спільно, не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків. Звертаючись із заявою про неплатоспроможність, ОСОБА_1 у деклараціях про майновий стан зазначив, що до членів його сім`ї належить: дружина - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_4 . Проте, з наданих боржником документів неможливо встановити наявність інших осіб: батьків та осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, незалежно від того, що вони не проживають з ним спільно, не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків. Отже, боржник у деклараціях про майновий стан за 2020 - 2023 роки зазначив неповну інформацію стосовно активів та майна, доходів і витрат всіх членів сім`ї боржника. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що боржником належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами в розумінні положень ст. 76-79 ГПК України не доведено наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.
Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.
Згідно зі ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 6 ст. 12 ГПК Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
За положеннями ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Згідно з ч. 1 ст. 115 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.
Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
Отже, з огляду на вжиття законодавцем словосполучення «інші обставини» перелік підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи не є вичерпним. 
Так, положеннями п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ установлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом. У разі якщо єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи є забезпечений кредитор, а боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, такий боржник має право подати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до статті 116 цього Кодексу, але без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 цього Кодексу, до якої додається проект плану реструктуризації, що відповідає умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом. Господарський суд на підготовчому засіданні розглядає план реструктуризації, доданий до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, без застосування статті 126 цього Кодексу та заперечення кредитора. За результатами розгляду на підготовчому засіданні господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з одночасним затвердженням плану реструктуризації, передбаченого цим пунктом, або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність через невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.
Системний аналіз абзаців першого, другого, шостого - сімнадцятого, дев`ятнадцятого - двадцятого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ дозволяє визначити умови, яким має обов`язково відповідати заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та виокремити дві групи умов, які має містити план реструктуризації боржника задля відповідності його умовам реструктуризації визначеним цим пунктом, а саме: обов`язкові умови та факультативні умови.
Законодавцем до обов`язкових умов, яким має відповідати заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність віднесено: 1) заборгованість фізичної особи виникла до дня введення в дію цього Кодексу; 2) ця заборгованість фізичної особи виникла за кредитом в іноземній валюті; 3) такий кредит забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку; 4) предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним місцем проживання його сім`ї; 5) забезпечений кредитор є єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи. 
В свою чергу план реструктуризації має містити положення про: 1) склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за цими зобов`язаннями визначений в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, до якого не включаються штрафні санкції та пеня; 2) ринкову вартість квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги забезпеченого кредитора визначена оцінювачем, визначеним кредитором в залежності від якої погашаються визнані вимоги такого кредитора; 3) загальну площу квартири (житлового будинку), обтяженого іпотекою в залежності від якої визначається розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню; 4) розмір відсоткової ставки на реструктуризоване зобов`язання боржника; 5) строк погашення вимог забезпеченого кредитора.
Доведення підстав й умов для застосування процедури реструктуризації заборгованості боржника (фізичної особи) за валютним кредитом з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, та складання плану реструктуризації згідно зазначених вище імперативних норм є процесуальним обов`язком боржника (фізичної особи), невиконання якого має наслідок у вигляді відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, що не позбавляє права заявника на повторне звернення до суду з такою заявою в загальному порядку, після усунення відповідних недоліків.
Отже, системний аналіз положень пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ дозволяє стверджувати, що визначена цим пунктом процедура реструктуризації заборгованості боржника проводиться під судовим контролем, який можна умовно розмежувати на такі етапи:
І етап - суд здійснює перевірку заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність при її надходженні на предмет дотримання відповідності вимогам ст. 116 КУзПБ щодо форми, змісту, наявності всіх необхідних додатків;
ІІ етап - суд здійснює розгляд заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та доданого до неї плану реструктуризації по суті на підготовчому засіданні на предмет відповідності їх умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.
Частиною другої, третьої статті 116 КУзПБ визначено зміст заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та перелік додатків, який має бути додано до заяви.
Так, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності); 3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду; 4) перелік документів, що додаються до заяви. 
До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема: 1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; 2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; 3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; 4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; 5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно; 6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; 7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях; 9) копія трудової книжки (за наявності); 10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника; 11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства; 13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини; 14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 119 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. 
Розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, суд з урахуванням положень частини третьої статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, повинен, зокрема, перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 КУзПБ та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
За приписами частини третьої статті 119 КУзПБ суд за наслідками підготовчого засідання може вчинити одну із таких процесуальних дій: відкрити провадження у справі про неплатоспроможність у разі підтвердження однієї з підстав, визначених частиною другою статті 115 КУзПБ, пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, та відповідності заяви вимогам статті 116 КУзПБ; а за відсутності таких підстав - відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Частиною четвертою статті 119 КУзПБ визначено, що господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.
Колегія суддів враховує, що концепція КУзПБ в частині судових процедур неплатоспроможності (банкрутства), які можуть бути застосовані до фізичної особи, визначає першочерговою процедуру реструктуризації боргів боржника, а метою цих процедур - зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна.
Проте положення Книги четвертої КУзПБ не повинні застосовуватися суто формально, поза системною оцінкою КУзПБ як цілісного нормативно-правового акту та у відриві від принципів процесуального і матеріального права.
Застосування судами законодавства про банкрутство зобов`язує суди відповідно до частини першої статті 3 ГПК України також використовувати відображені у нормах цього законодавства спеціальні принципи інституту банкрутства (неплатоспроможності) для забезпечення мети законодавства про банкрутство (неплатоспроможність).
Одним із таких принципів є принцип судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), що зобов`язує суд з достатньою повнотою встановити об`єктивні обставини правовідносин сторін по множинних предметах спорів, які виникають у процедурах банкрутства (неплатоспроможності).
Тож, на відміну від справ позовного провадження, в яких господарський суд обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження.
Застосування судами принципу судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників справи про банкрутство, єдиного правового захисту інтересів кредиторів в межах процедур банкрутства та пропорційності надає суду правові важелі, які можуть забезпечити дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника на кожному з етапів процедур банкрутства (неплатоспроможності).
Концепція інституту неплатоспроможності фізичних осіб розрахована на надання допомоги саме добросовісному боржнику, фінансово-майновий стан якого свідчить про його дійсну неплатоспроможність.
Тому суд повинен займати активну процесуальну позицію, в тому числі і при перевірці наявності підстав для застосування щодо боржника судових процедур, передбачених Книгою четвертою КУзПБ.
Колегія суддів зазначає, що КУзПБ покладає на боржника обов`язки щодо надання повної і достовірної інформації про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності має надати і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог.
Так, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 додано: проект плану реструктуризації боргів; клопотання про встановлення мінімальної суми щомісячного виконання плану реструктуризації; кредитні договори №031/А-07 від 03.09.2007 та №153/А-08; договори іпотеки від 03.09.2007 та 17.09.2008; договір поруки від 03.09.2007; картки платників податків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.03.2023 №327688784 щодо ОСОБА_1 ; витяг з Державного реєстру речових прав від 29.05.2023 №333890725 щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 2741350263120; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.03.2023 №327689987 щодо ОСОБА_2 , від 17.04.2023 №329289361 щодо ОСОБА_3 , від 17.04.2023 №329290075 щодо ОСОБА_4 ; роздруківку із сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження за пошуковими даними боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідку РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області від 27.02.2023; інформаційну довідку з Реєстру територіальної громади міста Харкова про осіб місце проживання /перебування яких зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; судові рішення; опис майна ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , витяг з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" станом на 03.03.2023; декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2023 роки. 
Відповідно до ч. 5 ст. 116 КУзПБ декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду. До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів. Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.
Колегія суддів зауважує, що вимоги щодо форми декларації про майновий стан, поданої у справі про неплатоспроможність, ураховуючи п. 11 ч. 3 ст. 116 КУзПБ, визначені наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність".
Так, відповідно до вказаного наказу (в редакції станом на час звернення з заявою про неплатоспроможність боржника) декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність (далі - декларація) заповнюється фізичною особою або фізичною особою - підприємцем (далі - боржник). Боржник подає декларацію за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня календарного року, за який подається декларація. Під членами сім`ї боржника розуміються особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі, якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Водночас, застосування поняття "член сім`ї" в інших галузях законодавства може розширювати чи звужувати коло осіб, які підпадають під це поняття у залежності від мети правового регулювання тієї чи іншої галузі, правового інституту або окремої правової норми.
Суд зазначає, що з моменту порушення справи про банкрутство (відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс його юридичних правовідносин.
Поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів), суттєве значення має й принцип узгодженості нормативних приписів права із суміжними інститутами права, що має гарантувати інтеграцію законодавства у сфері неплатоспроможності/банкрутства до національної системи права.
Так, КУзПБ як спеціальний нормативно-правовий акт має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов`язаних з банкрутством юридичних осіб та неплатоспроможністю фізичних осіб, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Колегія суддів зазначає, що коло членів сім`ї боржника в ч. 5 ст. 116 КУзПБ визначено у зв`язку із встановленням його обов`язку подати декларацію про майновий стан боржника за відповідною формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, як додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. 
Таке розуміння застосування поняття "член сім`ї" у процедурі провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи дає підстави для висновку про включення до кола членів сім`ї боржника у ч. 5 ст. 116 КУзПБ осіб, які не є членами сім`ї в розумінні ст. 3 СК України, оскільки не є особами, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки.
Відмінність поняття "член сім`ї боржника", визначеного законодавством у сфері неплатоспроможності та наведеного у ч. 5 ст. 116 КУзПБ, додатково пояснюється відсутністю використання у цій частині бланкетної норми з посиланням на положення СК України, іншого нормативно-правового акта.
З наведеного суд зауважує, що положення ч. 5 ст. 116 КУзПБ самостійно і вичерпно врегульовують зміст поняття "член сім`ї боржника", яке є спеціальним, встановленим саме для цілей визначення змісту правовідносин щодо відновлення платоспроможності фізичної особи. Положення ст. 3 СК України для регулювання відносин у процедурі розгляду справ про неплатоспроможність фізичних осіб не застосовуються.
З урахуванням вищенаведеного, судове тлумачення частини п`ятої статті 116 КУзПБ, з огляду на мету правового регулювання відносин неплатоспроможності боржників - фізичних осіб, дає підстави для висновку, що до членів сім`ї такого боржника в обов`язковому порядку необхідно віднести його дітей (у тому числі повнолітніх), батьків та осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, незалежно від того, що вони не проживають з ним спільно, не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).
Звертаючись до суду ОСОБА_1 у самій заяві про неплатоспроможність та у деклараціях про майновий стан зазначив, що до членів його сім`ї належить лише дружина - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_4 . При цьому, у відповідних деклараціях боржником не зазначено відомості про батька, як члена сім`ї, а також про належне йому майно та кошти, про його фінансові зобов`язання.
Окрім того, у заяві ОСОБА_1 також зазначив, що він здійснює постійний нагляд за пристарілим батьком та хворою сестрою, яка є інвалідом багато років. Проте, відсутня інформація, чи не перебувають під опікою чи піклуванням боржника, зокрема, вказані особи, незалежно від того, чи проживають вони з ним спільно, чи пов`язані спільним побутом, чи мають взаємні права та обов`язки. 
Окрім того, всупереч п.8 ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржником не додано відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях.
Слід звернути увагу, що у розділі VI "Грошові активи" декларації повинна зазначатися інформація про готівкові кошти, кошти на рахунках та інші цінності, що перебувають у власності боржника та членів його сім`ї. Проте, в наданих боржником деклараціях відповідні графи (як і багато інших) взагалі не заповнені. 
Такі обставини зумовлюють неможливість встановлення реального майнового стану боржника. 
Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, декларації про майновий стан за 2020 - 2023 роки, які надані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, містять неповну інформацію стосовно активів та майна, доходів і витрат всіх членів сім`ї боржника.
Колегія суддів зазначає, що реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи 
Відповідно до п.1 ч. 4 ст.119 КУзПБ господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність якщо відсутні відповідні підстави.
Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що боржником не доведено наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, у зв`язку з чим місцевий господарський суд правомірно відмовив у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Стосовно доводів заявника апеляційної скарги про скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 31.07.2023 про залишення без руху заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 1. 2 ст. 9 КУзПБ ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.
Системний аналіз, зокрема, положень ст. 37 КУзПБ, ст. 174, 255 ГПК України дає можливість прийти до висновку, що ухвали про залишення без руху заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не підлягають оскарженню в апеляційному порядку.
Посилання заявника апеляційної скарги на положення ч. 3 ст. 255 ГПК України, які передбачають, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду, не є доречними, оскільки в даному випадку предметом апеляційного оскарження є ухвала про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Окрім того, наведені скаржником доводи щодо неправомірності залишення без руху його заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність всупереч положенням розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки місцевим господарським судом було прийнято ухвалу від 10.08.2023 про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, керуючись ст. 276 ГПК України, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2023 у справі №922/3376/23 - без змін.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Захарова О.О. залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.09.2023 у справі №922/3376/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 06.12.2023. 

Головуючий суддя                                                                     О.О. Крестьянінов

Суддя                                                                                           В.О. Фоміна  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель