ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 372/4896/21
провадження № 51-5456км23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
захисника                                                    ОСОБА_6 в режимі відеоконференції
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року у в кримінальному провадженні за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кузьминці Барського району Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Обухівського районного суду Київської області від 21 листопада 2022 року ОСОБА_7 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років. На підставі ст. ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_7 було визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з встановленими судом першої інстанції обставинами, 03 жовтня 2021 року, близько 05 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на ділянці місцевості прибудинкової території під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті тривалих, безпідставних неприязних відносин з ОСОБА_8 , цілеспрямовано наніс останньому в область голови не менше десяти ударів палкою, від чого останній втратив рівновагу та впав спиною на земельну ділянку з трав`янистим покривом.
В подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії та переслідуючи мету умисного вбивства, наніс ОСОБА_8 ще не менше двох ударів ногами взутими у черевики в область грудної клітини та тулуба. Вказаними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому комплекс тілесних ушкоджень, що призвели до смерті останнього.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року зазначений вирок місцевого суду залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник засудженого порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
В обґрунтування зазначених вимог захисник посилається на те, що судом апеляційної інстанції належним чином не було перевірено законність постановленого судом першої інстанції вироку, зокрема щодо доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_8 . Зазначається, що низка висновків експертиз свідчить про те, що ОСОБА_7 не причетний до вчинення інкримінованого йому злочину. Також вказується на істотні порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, оскільки апеляційним судом не було вжито жодних дій для забезпечення участі обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні, у тому числі і в режимі відеоконференції. При цьому захисник стверджує, що участь ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, є обов`язковою. 
Позиції учасників судового провадження
Захисник, навівши відповідні мотиви, підтримав свою касаційну скаргу, просив її задовольнити.
Прокурор заперечила проти задоволення касаційної скарги захисника, навівши відповідні мотиви.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило. 
Мотиви Суду
Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваження лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіривши доводи касаційної скарги захисника і матеріали кримінального провадження, Верховний Суд приходить до таких висновків.
У касаційній скарзі захисник посилається на стандарт доведення «поза розумним сумнівом», вказуючи на те, що доказами у цьому кримінальному провадженні беззаперечно не доведено винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки висновки молекулярно-генетичних експертиз №СЕ-19/111-21/49706-БД від 29.11.2021 та №СЕ-19/111-21/49828-БД від 06.01.2022, №СЕ-19/111-21/49715-БД від 29.12.2021, №СЕ-19/111-21/49705-БД від 24.12.2021 викликають обґрунтовані сумніви у причетності засудженого у вбивстві ОСОБА_8 .
 
Разом з тим Верховний Суд не може погодитися з таким твердженням сторони захисту. При цьому суд касаційної інстанції зазначає, що вказані доводи захисника були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який навів належні та достатні мотиви на їх спростування.
У свою чергу Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно, кожен з цих доказів, на які посилається захисник, окремо не доводить винуватості ОСОБА_7 у вчиненому злочині, проте ці ж самі докази, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції на спростування доводів захисника, також не свідчать і про безумовну невинуватість засудженого.  
Однак у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України суд має оцінювати кожен доказ не лише окремо, але й у сукупності з іншими доказами - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.
І враховуючи інші докази у даному кримінальному провадженні у їх сукупності та взаємозв`язку (показання свідків, які вказували на неодноразову агресивну поведінку засудженого у тому числі і по відношенню до потерпілого; перебування ОСОБА_7 на місці події, де він був виявлений працівниками поліції біля тіла ОСОБА_8 ; кількість крові на одязі та взутті засудженого, якої навіть за умови, що останній піднімав за плечі потерпілого, є досить забагато, тим більше її наявність на тих частинах одягу та взуття, на які ця кров не могла потрапити, якщо брати до уваги версію подій засудженого; відсутність на місті події їжі, яку, начебто, засуджений приніс ОСОБА_8 ; наявність крові вбитого у піднігтьовому вмісті ОСОБА_7 ), суди, як першої, так і апеляційної інстанцій, дійшли обґрунтованого і мотивованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_8 . При цьому ті висновки, на які посилається сторона захисту, жодним чином не спростовують всі зазначені вище докази. А отже немає підстав вважати, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненому злочині не доведена «поза розумним сумнівом».
За змістом ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 5 КПК України. Неприбуття сторони кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду лише у разі, якщо особа була належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомила про поважні причини свого неприбуття.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.
В апеляційному порядку перегляд здійснювався лише за апеляційною скаргою захисника, що свідчить про те, що не порушувалось питання про погіршення становища ОСОБА_7 .
За таких обставин, участь обвинуваченого (який перебуває під вартою) при апеляційному перегляді є обов`язковою лише за наявності однієї з двох умов - якщо апеляційний суд визнає його участь обов`язковою або якщо надійде від обвинуваченого відповідне клопотання.
Тобто твердження захисника про те, що участь обвинуваченого в апеляційному розгляді є обов`язковою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не узгоджується з зазначеними вимогами КПК України.
Враховуючи, що апеляційний суд не визнав участь ОСОБА_7 в судовому засіданні обов`язковою, і жодних клопотань від обвинуваченого щодо його безпосередньої участі чи участі шляхом відеоконференцзв`язку не надходило, підстав вважати, що апеляційним судом було допущено істотне порушення вимог КПК України, Верховний Суд не знаходить.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд вважає, що касаційна скарги захисника задоволенню не підлягає.
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року у в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 - без зміни.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                  ОСОБА_3