ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року 
м. Київ
справа № 199/1175/22
провадження № К/990/18405/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Радишевської О. Р.
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого - Чередниченка В. Є., суддів: Іванова С. М., Панченко О. М.,
І. Обставини справи
1. У лютому 2022 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції Управління безпеки дорожнього руху Національної поліції України (далі також - відповідач), в якому просив:
1.1. скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення серії № 1АВ 02537436 від 21 вересня 2021 року, № 1АВ 02535646 від 21 вересня 2021 року, № 1АВ 02599829 від 25 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафів у сумі 680,00 грн, відповідно, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
2. Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 11 липня 2022 року позов задовольнив повністю.
Скасував постанову про накладення адміністративного стягнення серії № 1АВ 02537436 від 21 вересня 2021 року, винесену т.в.о. інспектора ВУСАФППДР УБДР ДПП Клименком Миколою Олександровичем, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 680 грн за правопорушення передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.
Скасував постанову про накладення адміністративного стягнення серії № 1АВ 02535646 від 21 вересня 2021 року, винесену інспектором ДПП Зеленчук Іванною Михайлівною, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 680 грн за правопорушення передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.
Скасував постанову про накладення адміністративного стягнення серії № 1АВ 02599829 від 25 вересня 2021 року, винесену інспектором ДПП Бануляк Альоною Віталіївною, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 680 грн за правопорушення передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Управління безпеки дорожнього руху Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 коп.
3. Не погодившись із вищевказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
4. Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 липня 2022 року залишив апеляційну скаргу відповідача на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року без руху з підстав її невідповідності вимогам процесуального закону в частині необхідності надання документу про сплату судового збору та надав строк для усунення цих недоліків у десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
5. На виконання вимог зазначеної ухвали, відповідач 10 серпня 2022 року подав клопотання про продовження строку сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі.
6. Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 вересня 2022 року відмовив у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліку апеляційної скарги та повернув апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року.
7. Не погодившись з ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив її скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для відкриття апеляційного провадження у справі.
8. Верховний Суд постановою від 16 лютого 2023 року касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнив, ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року скасував, справу направив до апеляційного суду для продовження розгляду.
9. Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01 березня 2023 року апеляційну скаргу відповідача у справі № 199/1175/22 (2-а/199/33/22) залишив без руху та надав п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для надання до суду апеляційної скарги, яку було зареєстровано 25 липня 2022 року разом з доданими до неї матеріалами.
10. 09 березня 2023 року (відповідно до поштової відмітки на конверті) відповідач надіслав копію апеляційної скарги з відміткою про одержання судом апеляційної інстанції від 25 липня 2022 року за вх. № 50116/22 разом з платіжним дорученням від 01 вересня 2022 року № 33665 на суму 2043 (дві тисячі сорок три) гривні 00 копійок.
11. Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 березня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції про продовження строку сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
12. Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06 квітня 2023 року повернув апеляційну скаргу відповідача на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року з підстав неусунення недоліків у встановлений судом строк.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
13. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження до цього ж суду.
14. В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції допустив надмірний формалізм і дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги з підстав ненадання доказів сплати судового збору. Також скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції під час постановлення ухвали від 14 березня 2023 року повторно розглянуто клопотання відповідача про надання додаткового строку для сплати судового збору, яке надійшло на адресу суду 10 серпня 2022 року та вже було розглянуто ухвалою від 13 вересня 2022 року й відмовлено у його задоволенні. В той же час, апеляційна скарга відповідача надана на виконання вимог ухвали від 01 березня 2023 року, після перегляду Верховним Судом, відповідала вимогам чинного законодавства та містила документ про сплату судового збору за подання наведеної апеляційної скарги. Проте, ухвалою від 06 квітня 2023 року апеляційний суд повернув апеляційну скаргу мотивуючи тим, що недолік апеляційної скарги зазначений в ухвалі суду від 26 липня 2022 року у встановлений судом строк скаржником усунуто не було. Тобто продублював ухвалу від 13 вересня 2022 року, яку було скасовано постановою Верховного Суду від 16 лютого 2023 року.
15. Верховний Суд ухвалою від 08 червня 2023 року відкрив касаційне провадження з підстав, передбачених частиною третьою, пунктом 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги; підставами касаційного оскарження є порушення з боку суду апеляційної інстанції норм процесуального права.
16. Правом подати відзив на касаційну скаргу позивач не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду ухвали суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.
ІІІ. Нормативне регулювання й оцінка Верховного Суду
17. Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
18. Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
19. Проаналізувавши доводи касаційної скарги, матеріали справи та мотиви, покладені в основу оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить із такого.
20. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України. Проте, дане право підлягає реалізації з дотриманням вимог процесуального законодавства, що виражається в дотриманні форми та змісту апеляційної скарги, термінів її подачі, а також обов`язковому переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї.
21. У цій справі підставою для повернення апеляційної скарги слугувало те, що відповідачем не виконано у встановлений судом строк вимоги ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху з огляду на необхідність сплати судового збору при зверненні з апеляційною скаргою.
22. Отже, ухвалою від 26 липня 2022 року апеляційний суд надав відповідачу строк у десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору.
23. Так, вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги встановлені статтею 296 КАС України.
24. За приписами пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
25. Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, що оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
26. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
27. Частиною шостою статті 120 КАС України передбачено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
28. З огляду на порушення відповідачем вимог оформлення апеляційної скарги в частині ненадання документу про сплату судового збору разом з апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу від 26 липня 2022 року про залишення без руху апеляційної скарги відповідача, правильно застосував положення частини другої статті 298 КАС України.
29. Ненадання скаржником документа про сплату судового збору є підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а у разі неусунення такого недоліку, така скарга повертається особі, яка її подала. Водночас повернення позовної заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, указаних в ухвалі.
30. Копію ухвали від 26 липня 2022 року відповідач отримав 03 серпня 2022 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ПАТ «Укрпошта», ідентифікатор внутрішнього поштового відправлення 4900097227417 (а.с. 100).
31. Таким чином, останній день встановленого судом строку припадає на 13 серпня 2022 року (субота). Враховуючи приписи статті 120 КАС України, останнім днем на усунення недоліків вважається 15 серпня 2022 року (понеділок) включно.
32. 10 серпня 2022 року відповідач подав клопотання про продовження строку сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі, тобто у строк, встановлений судом ухвалою від 26 липня 2022 року.
33. Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
34. Водночас згідно з частиною шостою статті 121 КАС України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
35. Отже, звертаючись до суду із клопотанням про продовження процесуального строку, Департамент патрульної поліції мав цілком обґрунтовані очікування щодо результатів його розгляду, що дало б можливість передбачити заходи, що будуть застосовані у конкретних правовідносинах.
36. Відповідно до частини п`ятої статті 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
37. Зважаючи на вищенаведену норму процесуального законодавства та частину шосту статті 169 КАС України, суд апеляційної інстанції мав би постановити ухвалу про повернення апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків, тобто до 22 серпня 2022 року (понеділок), з урахуванням частини шостої статті 120 КАС України.
38. Натомість лише 13 вересня 2022 року суд апеляційної інстанції постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліку апеляційної скарги у справі № 199/1175/22 (2-а/199/33/22) та повернув апеляційну скаргу відповідача у цій справі.
39. Надаючи оцінку ухвалі Третього апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року, Верховний Суд у своїй постанові від 16 лютого 2023 року зазначив, що суд апеляційної інстанції повинен був ураховувати легітимні очікування апелянта щодо розгляду його клопотання про продовження процесуального строку, що дало б йому можливість передбачити й планувати свої дії, з огляду на очікуваний результат. За результатами розгляду касаційної скарги відповідача, суд касаційної інстанції ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року скасував і дійшов висновку про передчасність повернення апеляційної скарги відповідача на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року, а справу направив до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
40. Своєю чергою Третій апеляційний адміністративний суд повторно розглянув клопотання Департаменту патрульної поліції про продовження строку сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відмовивши в його задоволенні, та в подальшому постановив оскаржувану ухвалу від 06 квітня 2023 року, якою апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року повернув.
41. Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд зазначив, що надіслане відповідачем 09 вересня 2022 року платіжне доручення від 01 вересня 2022 року № 33665 не свідчить про усунення недоліку апеляційної скарги у встановлений судом строк, оскільки враховуючи дату отримання скаржником ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху - 03 серпня 2022 року, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги було - 15 серпня 2022 року (понеділок). Таким чином, суд апеляційної інстанції не може прийняти до розгляду апеляційну скаргу недолік якої усунуто скаржником після закінчення встановленого судом строку, оскільки буде надано перевагу одній стороні процесу перед іншою, яка чекає від суду неухильного дотримання норм процесуального законодавства.
42. Наведене свідчить, що за наслідками касаційного перегляду ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд постановив аналогічну ухвалу від 06 квітня 2023 року з аналогічних підстав для повернення апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року.
43. Надаючи оцінку обґрунтованості касаційної скарги та оскаржуваному судовому рішенню, Верховний Суд вказує на таке.
44. Статтею 286 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно з цією статтею:
Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.
Якщо за наслідками апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, таке стягнення не може бути посилено.
45. Матеріалами справи підтверджено, що рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року відповідач отримав 14 липня 2022 року на його електронну адресу (а.с. 99), а апеляційну скаргу зареєстровано в суді апеляційної інстанції 25 липня 2022 року за вх. № 50116/22 (а.с. 74-77). Тобто апелянтом подано апеляційну скаргу за правилами частини четвертої статті 286 КАС України, що виключає пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.
46. Верховний Суд наголошує, що повернення позовної заяви (апеляційної/касаційної скарги) з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, указаних в ухвалі.
47. Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. 
Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
48. Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
49. У справі, що розглядається, відповідач до матеріалів справи двічі долучив платіжне доручення від 01 вересня 2022 року № 33665 про сплату судового збору у встановленому Законом розмірі за подання апеляційної скарги (а.с. 106 і а.с. 157), що свідчить про те, що відповідач не ухилявся від виконання вимог, зазначених в ухвалі про залишення без руху, а навпаки був зацікавленим в апеляційному оскарженні, про що свідчить сплата ним судового збору.
50. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір», згідно з частиною першою статті 9 якого судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
При цьому частиною другою цієї ж статті Закону визначено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
51. Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Це означає, що суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної адміністративної справи.
52. Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені процесуальним законодавством, зокрема, в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.
53. Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.
54. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 9901/144/20 та у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 823/1940/18, від 28 квітня 2022 року у справі № 520/10006/21, від 20 липня 2023 року у справі № 300/2856/22, від 09 серпня 2023 року у справі № 320/2743/20.
55. Верховний Суд не ставить під сумнів, що підстави для усунення недоліків апеляційної скарги існували. Водночас, приймаючи до уваги вимоги до апеляційної скарги, передбачені КАС України, Верховний Суд вважає, що застосовані судом апеляційної інстанції наслідки є передчасними та такими, що обмежили право на апеляційне оскарження в аспекті доступу до суду та слугували перешкодою для захисту прав відповідача.
56. Матеріалами справи підтверджено, що скаржником був сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у справі № 199/1175/22 у сумі 2043 грн, про що свідчить платіжне доручення від 01 вересня 2022 року № 33665.
57. Верховний Суд звертає увагу, що апеляційну скаргу відповідач подав до суду апеляційної інстанції 25 липня 2022 року (а.с. 74). Платіжне доручення про сплату судового збору датовано 01 вересня 2022 року, оплачено у системі дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства - Казначейство» 02 вересня 2022 року. 
58. Наведене свідчить, що як на момент постановлення ухвали апеляційного суду від 13 вересня 2022 року про повернення апеляційної скарги, яку Верховний Суд скасував  постановою від 16 лютого 2023 року, так і на момент постановлення апеляційним судом оскаржуваної у цій справі ухвали апеляційного суду від 06 квітня 2023 року, судовий збір за подання відповідачем апеляційної скарги був сплачений.
59. Таким чином суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу без наявних на те підстав.
60. Враховуючи, що повернення апеляційної скарги, за встановлених обставин у цій справі, порушує право заявника на апеляційне оскарження та перешкоджає провадженню у справі, тому ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року підлягає скасуванню з огляду на її постановлення з порушенням вимог статті 298 КАС України.
61. Доводи касаційної інстанції щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.
62. Зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга належить задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
ІV. Судові витрати
63. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не здійснює новий розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.
2.          Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у справі № 199/1175/22 скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович

Судді                                                                                                    В. Е. Мацедонська

                                                                                                                        О. Р. Радишевська