ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року 
м. Київ

cправа №  922/1025/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В. Я. (головуючий), Васьковського О.В., Жукова С.В.,
за участю секретаря судового засідання Громак В.О.,

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інпайп",
представник позивача - не з`явився,
розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Саутенко С.О.  - не з`явився,
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова",
представник кредитора - Кожушний К.С., адвокат (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кремікс",
представник кредитора - Ульянов Р.А., адвокат (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.), 

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс"
на ухвалу Господарського суду Харківської області
від 24.01.2023 (за результатами розгляду заяви про визнання недійсним правочину - договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019)
у складі судді: Яризька В.О., 
та постанову Східного апеляційного господарського суду 
від 17.05.2023
у складі колегії суддів: Хачатрян В.С. (головуючий), Россолова В.В., Склярук О.І.,

у справі за заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інпайп"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Морозівка Агро" (змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова", далі - ТОВ "Птахокомплекс "Нова", кредитор) звернулось до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інпайп" (далі - ТОВ "Інпайп", боржник).

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.04.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Інпайп", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Саутенка С.О.

3. Ухвалою місцевого господарського суду від 29.07.2021 (за результатом попереднього засідання) визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс" (далі - ТОВ "Кремікс", кредитор) у сумі 4   275   774,95 грн. (четверта черга), витрати ТОВ "Кремікс" щодо сплати судового збору в сумі 4   540,000 грн. підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів.

4. ТОВ "Кремікс" звернулося до суду із заявою про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019, укладеного між ТОВ "Новакорм", код 40557266 (первісний кредитор) та ТОВ "Інпайп" (новий кредитор). 

4.1. Як на правову підставу вимог, заявник - ТОВ "Кремікс", посилається на частини 1, 2 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), а саме: боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони; боржник уклав договір із заінтересованою особою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

5. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.01.2023 у справі №922/1025/21 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Кремікс" про визнання недійсним правочину - договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019, укладеного між ТОВ "Новакорм" та ТОВ "Інпайп". 
6. Рішення мотивоване тим, що приписи статті 42 КУзПБ у частині підстав для визнання недійсними правочинів боржника не підлягають застосуванню до правочинів, що були вчинені боржником до дати введення в дію КУзПБ, тобто до 21.10.2019. До правовідносин, що склалися до 21.10.2019, підлягають застосуванню приписи статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

6.1. Оскаржуваний правочин було укладено 07.06.2019, а провадження у справі про банкрутство відкрито 22.04.2021, тобто у строк більше ніж рік, що передував відкриттю провадження у справі про банкрутство.

6.2. ТОВ "Кремікс" не надано доказів, які б свідчили про те, що саме укладений ТОВ "Інпайп" договір відступлення права вимоги від 07.06.2019 призвів до його неплатоспроможності.

6.3. ТОВ "Кремікс" не надано належних доказів, окрім даних відкритих неофіційних джерел, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є заінтересованими особами по відношенню один до одного. Так, вказані особи займали посади директора на різних підприємствах ТОВ "Інпайп" та ТОВ "Агро Капітал Трейд", проте вказане не є беззаперечним свідчення і доказом заінтересованості.

6.4. За висновками суду, Договір про відступлення права вимоги не підпадає під таку ознаку, як придбання майна за цінами нижче ринкових, оскільки ТОВ "Новакорм" на користь ТОВ "Інпайп" було відступлено право вимоги за зобов`язанням в розмірі 3   255   436,11 грн., і саме таку суму коштів ТОВ "Інпайп" ухвалено стягнути з ТОВ "Агро Капітал Трейд".

7. Під час розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлено:

7.1. 07.06.2019 між ТОВ "Новакорм" (первісний кредитор) та ТОВ "Інпайп" (новий кредитор) укладено Договір б/н про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1. якого Первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за зобов`язанням, що виникло на підставі Договору поставки № 14/02 від 14.02.2017 (далі - основний Договір), який було укладено між Новим кредитором і Боржником: товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал Трейд" (ТОВ "Агро-Капітал Трейд") (код ЄДРПОУ 39748833) у загальному розмірі 3   255   436,11 грн., із яких основна сума боргу становить - 672   135,62 грн., пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 453   848,07 грн., інфляційні збитки - 159   161,71 грн., відсотки річні - 1   970   290,71 грн. ( том № 2, а.с.143).

7.2. Згідно з п. 1.2. вказаного Договору за цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором у розмірі 3   255   436,11 грн., зокрема, сплати основної суми боргу у розмірі - 672   135,62 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 453   848,07 грн., інфляційних збитків у розмірі - 159   161,71 грн., відсотків річних у розмірі - 1   970   290,71 грн.

7.3. В межах справи про банкрутство ТОВ "Інпайп" розглядалась заява ліквідатора про стягнення дебіторської заборгованості з ТОВ "Агро Капітал Трейд" на користь боржника, яка виникла у тому числі на підставі договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019.

7.4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 заяву ліквідатора ТОВ "Інпайп" про стягнення дебіторської заборгованості з ТОВ "Агро-Капітал Трейд" задоволено; стягнуто з ТОВ "Агро-Капітал Трейд" (код 39748833) на користь ТОВ "Інпайп" (код 39431410) заборгованість в загальному розмірі 3   293   012,80 грн. (з яких 3   255   436,11 грн. - заборгованість за договором про відступлення права вимоги) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4   540,00 грн.

7.5. За висновком суду, судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено дійсність та законність вимог ТОВ "Інпайп" до ТОВ "Агро Капітал Трейд". ТОВ "Кремікс", як кредитор у справі № 922/1025/21, будь-яких заперечень з приводу цього не надавав, ухвалу господарського суду від 07.12.2021 не оскаржував.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

8. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Кремікс" залишено без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.01.2023, винесену за результатом розгляду заяви про визнання недійсним правочину - договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019 у справі № 922/1025/22 залишено без змін.

9. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду. На підставі матеріалів апеляційної скарги встановив, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги було наявне рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції у справі №922/2665/17 про стягнення з ТОВ "Кремікс" коштів, які були чинними. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. ТОВ "Кремікс"  звернулось з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.01.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 у справі № 922/1025/21, з вимогою скасувати оскаржені судові рішення, прийняти нове рішення, яким визнати договір про відступлення права вимоги від 07.06.2019, укладений між ТОВ "Новакорм" та ТОВ "Інпайп", недійсним. 

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/1025/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.07.2023.

12. Ухвалою Верховного Суду від 17.07.2023 витребувано з Господарського суду Харківської області та Східного апеляційного господарського суду матеріали справи № 922/1025/21, відкладено вирішення питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ТОВ "Кремікс" до надходження матеріалів справи № 922/1025/21 до Верховного Суду.

13. 15.08.2023 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли матеріали справи № 922/1025/21.
14. Ухвалою Верховного Суду від 21.08.2023, зокрема, поновлено ТОВ "Кремікс" строк на касаційне оскарження; відкрито касаційне провадження у справі №922/1025/21 за касаційною скаргою ТОВ "Кремікс" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.01.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2023; розгляд касаційної скарги призначено на 10.10.2023, про що повідомлено учасників справи.

15. 25.09.2023 до Верховного Суду від ТОВ "ПК "Нова" надійшов відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

16. 05.10.2023 засобами електронного зв`язку на адресу Касаційного господарського суду від ТОВ "Птахокомплекс "Нова" та ТОВ "Кремікс", надійшли заяви про проведення судового засідання у справі №922/1025/21 в режимі відеоконференції.
17. Ухвалою Верховного Суду від 05.10.2023 клопотання ТОВ "Птахокомплекс "Нова" та ТОВ "Кремікс" про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду  задоволено.
Ухвалено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.
18. Представник скаржника в судовому засіданні 10.10.2023 (в режимі відеоконференції) повністю підтримав вимоги касаційної скарги за доводами, наведеними у ній, просив ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.01.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 у справі № 922/1025/21 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати договір про відступлення права вимоги від 07.06.2019, укладений між ТОВ "Новакорм" та ТОВ "Інпайп", недійсним. 

19. Представник кредитора ТОВ "ПК "Нова" в засіданні суду 10.10.2023 (в режимі відеоконференції) проти вимог та доводів касаційної скарги заперечив, з підстав вказаних у відзиві, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення залишити без змін. 

20. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились. 

21. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (10.10.2023) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 10.10.2023.

22. З урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 01.05.2023 №254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 № 3057-IX Верховний Суд розглядає справу № 922/1025/21 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
(ТОВ "Кремікс")

23. В обґрунтування підстав касаційного оскарження заявник зазначає про не врахування судами першої та апеляційної інстанції правових висновків Верховного Суду щодо застосування норми права (статті 234 ЦК України), а саме викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц, Об`єднаної палати касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17, щодо фіктивності правочину.

Доводи кредитора
(ТОВ "ПК "Нова")

24. Кредитор доводить:

24.1. заявником не доведено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є пов`язаними або заінтересованими особами, що здійснювали спільний і одночасний контроль та управління ТОВ "Інпайп" та ТОВ "Агро Капітал Трейд";

24.2. заявником не доведено, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги ТОВ "Інпайп" незаконно стягнуто з ТОВ "Кремікс" грошові кошти, або що дії виконавчої служби були визнані незаконними, у зв`язку з чим такий правочин не може порушувати публічний порядок;

24.3. заявником не доведено, що внаслідок укладення Договору про відступлення права вимоги ТОВ "Інпайп" став неплатоспроможним, або не зміг виконати зобов`язання перед іншими кредиторами, оскільки ТОВ "Інпайп" отримав право вимоги до ТОВ "Агро Капітал Трейд", і на момент укладення цього правочину кредиторські вимоги до боржника пред`явлені не були;

24.4. кредитором не доведено, яким саме чином Договір про відступлення права вимоги порушує його права чи інтереси, або робить неможливим задоволення його вимог в межах процедури банкрутства, зважаючи що рішення суду, яке набрало законної сили, встановлено дійсність вимог ТОВ "Інпайп" до ТОВ "Агро Капітал Трейд";

24.5. за Договором про відступлення права вимоги не здійснювалося придбання майна за цінами нижче ринкових, оскільки ТОВ "Інпайп" виконало свої зобов`язання перед ТОВ "Новакорм";

24.6. неможливість стягнення заборгованості з ТОВ "Агро Капітал Трейд" через три роки після укладення оспорюваного правочину не може свідчити про недійсність останнього.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

25. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

26. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

27. За приписами частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

28. Частинами першою, другою статті 7 КУзПБ передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує, зокрема, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною яких є боржник, за правилами, визначеним ГПК України.

29. Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.
У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 20.02.2020 у справі № 922/719/16, від 28.09.2021 у справі № 21/89б/2011 (913/45/20), від 16.11.2022 у справі №44/38-б (910/16410/20), від 21.03.2023 у справі № 910/18376/20 (918/445/22).

30. ТОВ "Кремікс", реалізуючи своє право, звернулося до господарського суду, в межах справи про банкрутство ТОВ "Інпайп", з заявою про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019, укладеного між ТОВ "Новакорм", код 40557266 (первісний кредитор) та ТОВ "Інпайп" (новий кредитор). 

31. Визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених у частині другій статті 16 ЦК України. Разом з цим, застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18).

32. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що вимога про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019 обґрунтована вчиненням боржником до відкриття провадження у справі про банкрутство фраудаторного правочину.

За твердженням заявника, боржник взяв оспореним договором на себе зобов`язання, в наслідок чого виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами частково стало неможливим. 
Оспорений договір є удаваним правочином, який було вчинено з метою приховати договір ро переведення боргу, укладений з заінтересованою особою.
Правочин не відповідає вимогам статті 228 ЦК, оскільки порушує публічний порядок, спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, направлений на незаконне заволодіння майном юридичної особи.

33. Відносно критеріїв (ознак), за якими правочин може бути кваліфікований, як фраудаторний, колегія суддів зазначає наступне. 

33.1. Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

33.2. Фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.

33.3. Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог. Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути:
- момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі);
- контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);
- щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.

33.4. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

33.5. Згідно частин другої та третьої статті 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа, зокрема, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

33.6. Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову і фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається "про людське око", таким критеріям відповідати не може (подібні висновки викладені у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/2030/19 (905/2445/19) від 24.11.2021).

33.7. Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.05.2020 у справі № 922/3796/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі №904/4262/17, від 22.04.2021 у справі № 908/794/19 (905/1646/17), від 28.07.2022 у справі № 902/1023/19 (902/1243/20)).

34. Оспорювання так званих підозрілих угод божника є одним з найважливіших юридичних інструментів консолідації та збільшення конкурсної маси шляхом повернення до неї майна боржника, переданого іншим особам.
35. Згідно з частин 1, 3 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
36. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

37. Відповідно до приписів статті 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

38. Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

39. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

40. Предметом касаційного дослідження є перевірка правомірності  відмови у визнанні недійсним договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019, укладеного між ТОВ "Новакорм", код 40557266 (первісний кредитор) та ТОВ "Інпайп" (новий кредитор). 

40.1. Відповідно до частин першої та другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

40.2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

40.3. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

40.4. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

40.5. Згідно із частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
40.6. Відповідно до частини першої статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

40.7. Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватись з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (пункти 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18).

40.8. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.08.2023 у справі №910/19199/21 виснувала, що відступлення права вимоги (цесія) - це сам факт заміни особи в зобов`язанні, який є правовим результатом відповідного договору. Цесія не є окремим самостійним договором.

41. Судами попередніх інстанцій встановлено:

41.1. 07.06.2019 між ТОВ "Новакорм", код 40557266 (первісний кредитор) та ТОВ "Інпайп" (новий кредитор) укладено Договір б/н про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1. якого Первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за зобов`язанням, що виникло на підставі Договору поставки № 14/02 від 14.02.2017 року (далі - основний Договір), який було укладено між Новим кредитором і Боржником: товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал Трейд" (ТОВ "Агро-Капітал Трейд") (код ЄДРПОУ 39748833) у загальному розмірі 3 255 436,11 грн. із яких основна сума боргу становить - 672   135,62 грн., пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 453   848,07 грн., інфляційні збитки - 159   161,71 грн., відсотки річні - 1   970   290,71 грн.

41.2. ТОВ "Інпайп", як суб`єкт господарювання, під час укладання Договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019 року, скористався своїми правами щодо вільного укладання договору, виборі контрагента і умов договору. 

41.3. Метою укладання Договору було отримання ТОВ "Інпайп", як нового кредитора, права вимоги грошових коштів до боржника - ТОВ "Агро Кепітал Трейд".

41.4. В межах справи про банкрутство ТОВ "Інпайп" розглядалась заява ліквідатора про стягнення дебіторської заборгованості з ТОВ "Агро Капітал Трейд" на користь боржника, яка виникла у тому числі на підставі договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.12.2021 заяву ліквідатора ТОВ "Інпайп" (вх. № 23890 від 11.10.2021) про стягнення дебіторської заборгованості з ТОВ "Агро-Капітал Трейд" задоволено; стягнуто з ТОВ "Агро-Капітал Трейд" (код 39748833) на користь ТОВ "Інпайп" (код 39431410) заборгованість в загальному розмірі 3   293   012,80 грн. (з яких 3   255   436,11 грн. - заборгованість за договором про відступлення права вимоги) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4   540,00 грн.
Судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено дійсність та законність вимог ТОВ "Інпайп" до ТОВ "Агро Капітал Трейд". ТОВ "Кремікс", як кредитор у справі № 922/1025/21, будь-яких заперечень з приводу цього не надавав, ухвалу господарського суду від 07.12.2021 не оскаржував.

41.5. Договір про відступлення права вимоги не підпадає під таку ознаку, як придбання майна за цінами нижче ринкових, оскільки ТОВ "Новакорм" на користь ТОВ "Інпайп" було відступлено право вимоги за зобов`язанням в розмірі 3   255   436,11 грн., і саме таку суму коштів ТОВ "Інпайп" ухвалено стягнути з ТОВ "Агро Капітал Трейд".

41.6. Заявником не надано належних та допустимих доказів в розумінні Господарського процесуального кодексу України щодо заниженої ціни правочину.
41.7. ТОВ "Кремікс" не надано доказів, які б свідчили про те, що укладений ТОВ "Інпайп" Договір відступлення права вимоги від 07.06.2019 призвів до його неплатоспроможності.
41.8. ТОВ "Кремікс" не надано належних доказів, окрім даних відкритих неофіційних джерел, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є заінтересованими особами по відношенню один до одного. Той факт, що вони в різний час займали аналогічні посади на різних підприємствах ТОВ "Інпайп" та ТОВ "Агро Капітал Трейд", не доводить дійсність заявленого аргументу про те, що ТОВ "Інпайп" та ТОВ "Агро Капітал Трейд" контролювалися пов`язаними особами, і в результаті укладення оспорюваного правочину боржник придбав у ТОВ "Новакорм" борг перед самим собою.

41.9. Доказів того, що сторони мали наміри вчинити інший договір, а саме, договір про переведення боргу, заявником надано не було.

41.10. Наведені заявником твердження стосовно удаваності правочину, оплатності правочину та перерахування грошових коштів за даним правочином, відсутності господарської мети для укладання такого правочину, зловмисної змови сторін договору з метою заволодіння коштами ТОВ "Кремікс" спростовуються самим договором про відступлення права вимоги, є виключно припущенням заявника та не може бути беззаперечним доказом того, що договір укладений з порушенням вимог законодавства і мав зловмисну мету.

41.11. Заявником не наведено жодних доказів на підтвердження того, що ТОВ "Агро Капітал Трейд" на момент і після укладення спірного правочину не здійснювало господарської діяльності, не мало коштів або майна на сплату коштів за Договором про відступлення права вимоги. Сам по собі лише факт неможливості стягнення з боржника коштів не може підтверджувати недійсність правочину, укладеного за три роки до цього.

41.12. Кредитором ТОВ "Кремікс" не доведено підстави для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019, які зазначені в поданій ним заяві.

42. За приписами абз. 2 частини 1 статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
43. Враховуючи встановлене судами першої та апеляційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність, у цьому випадку, ознак фраудаторності договору про відступлення права вимоги від 07.06.2019.

44. Водночас, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне:

44.1. Під час розгляду заяви ТОВ "Кремікс", суди попередніх інстанцій, враховуючи дату відкриття провадження у справі про банкрутство (22.04.2021) та дату укладення спірного правочину (07.06.2019), дійшли про те, що у цьому випадку до спірних правовідносин, які склалися до 21.10.2019 (тобто до набрання чинності КУзПБ) підлягають застосуванню приписи статті 20 Закону про банкрутство, а не статті 42 КУзПБ, як помилково вказував заявник.

44.2. Колегія суддів враховує, що подібний підхід у питанні застосування наведених норм статті 20 Закону про банкрутство та статті 42 КУзПБ під час вирішення спорів про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником до введення в дію КУзПБ, відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.06.2021 № 904/7905/16, на яку міститься посилання в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції.

44.3. Водночас, поза увагою судів залишено те, що постановою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 28.10.2021 у справі № 911/1012/13 було уточнено висновок, викладений у постанові від 02.06.2021 № 904/7905/16, про те, що при застосуванні статті 42 КУзПБ слід керуватися загальновизнаним принципом щодо дії законів у часі під час визнання правочину недійсним, згідно з яким відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. 

44.4. За висновком Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у справі № 911/1012/13, на відміну від загальних норм (ЦК України та ГК України), застосування спеціальних норм законодавства про банкрутство можливо лише при наявності відкритого провадження у справі про банкрутство боржника, коли боржник перебуває в особливому правовому режимі, а відтак правочин (договір), укладений до відкриття провадження у справі про банкрутство, не може оцінюватись судом на предмет його відповідності/невідповідності вимогам законодавства про банкрутство, чинного на час укладення цього правочину. 

44.5. Аналіз норм статті 42 КУзПБ дає підстави для висновку, що приписами цієї норми чітко визначено, що названа стаття підлягає застосуванню до правочинів, вчинених боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, а відтак норма статті 42 КУзПБ, щодо відрахування трирічного строку, розширеному тлумаченню не підлягає. 

44.6. Зважаючи на те, що провадження у справі про банкрутство ТОВ "Інпайп" №922/1025/21 відкрито на підставі норм КУзПБ, до спірних правовідносин підлягали застосуванню приписи статті 42 КУзПБ щодо обчислення строків та підстав для визнання недійсними оспорюваних договорів.
Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.07.2023 у справі № 910/1539/21 (910/7148/22).

44.7. Суди першої та апеляційної інстанції наведеного не врахували, у зв`язку з чим дійшли помилкового висновку про застосування при розгляді заяви ТОВ "Кремікс" підстав недійсності правочину, передбачених статті 20 Закону про банкрутство.

45. Втім, керуючись під час розгляду заяви ТОВ "Кремікс" приписами статті 20 Закону про банкрутство, щодо підстав визнання недійсним правочину, суди попередніх інстанцій здійснили дослідження та надали відповідну правову оцінку доказам поданим заявником у підтвердження доводів щодо укладення оспореного правочину заінтересованими особами (пункт 41.8 цієї Постанови).

46. Поряд з викладеним, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу судів на порядок здійснення провадження з розгляду спору, стороною у якому є боржник.

46.1. Частиною 1 статті 2 КУзПБ, який введено в дію з 21.10.2019, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

46.2. Згідно з частиною першою та другою статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. 

46.3. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником тощо.
Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. 
Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

46.4. Відтак, визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України. Судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяв, скарг, клопотань, поданих в межах основного провадження у справі про банкрутство, розглядаються судом без застосування усіх стадій судового розгляду, притаманних виключно розгляду справ позовного провадження.

46.5. Такий підхід повністю відображає конструкції статей 7, 9 КУзПБ щодо порядку розгляду як основної справи про банкрутство, так і спорів, стороною в яких є боржник, які хоча і вирішуються в межах основної справи про банкрутство, проте є справами позовного провадження, відокремленими від основної справи про банкрутство. Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справи про банкрутство (див. висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/97/20).

46.6. Вказаного вище суд першої інстанції не врахував та розглянув заяву ТОВ "Кремікс" в основному провадженні у справі про банкрутство, а не у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України.

47. На переконання колегії суддів, вказані вище процесуальні недоліки, враховуючи встановлені обставини та підтвердження під час касаційного перегляду висновків щодо відсутності підстав для визнання оскарженого правочину недійсним, не призвели по суті до прийняття невірного рішення, відтак, не є підставою для скасування оскаржених судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

48. Відповідно до пункту 1) частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

49. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

50. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

51. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

52. Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги та необхідність залишення ухвали Господарського суду Харківської області від 24.01.2023 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 у справі № 922/1025/21 без змін.

53. При цьому, доводи скаржника наведені у касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження.

54. З урахуванням вимог статті 300 ГПК України, твердження скаржника у касаційній скарзі про неповноту дослідження обставин (відсутність дослідження у цілому відносин у ретроспективі) відхиляються Верховним Судом, оскільки суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин та доказів, з яких виходили суди при вирішенні справи.

Судові витрати

55. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги ТОВ "Кремікс" та залишенням без змін оскаржених судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України,  покладається на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317, 332 ГПК України,  Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремікс" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.01.2023 (за результатами розгляду заяви про визнання недійсним правочину - про відступлення права вимоги від 07.06.2019) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 у справі № 922/1025/21залишити без змін.

Постанова набирає законної сили  з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.В. Васьковський

                                                                                          С.В. Жуков