УХВАЛА

06 листопада 2023 року 
м. Київ

справа №120/6238/22
адміністративне провадження № К/990/36238/23  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Мацедонської В.Е.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 120/6238/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 19 грудня 2016 року по 29 серпня 2017 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 19 грудня 2016 року по 29 серпня 2017 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 серпня 2017 року по 27 жовтня 2019 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 30 серпня 2017 року по 27 жовтня 2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 30 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 27 жовтня 2019 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період військової служби з 19 грудня 2016 року по 20 липня 2017 року включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період військової служби з 21 липня 2017 року по 29 серпня 2017 року включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період військової служби з 30 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період військової служби з 19 грудня 2016 року по 20 липня 2017 року включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період військової служби з 21 липня 2017 року по 29 серпня 2017 року включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період військової служби з 30 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року. В решті позову відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_3 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_4 задоволено частково. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року змінено, викладено абзаци 2, 3, 4, 5 резолютивної частини в наступній редакції: 
«Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період військової служби з 19.12.2016 по 20.02.2017 включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період військової служби з 21.02.2017 по 29.08.2017 включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період військової служби з 19.12.2016 по 20.02.2017 включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період військової служби з 21.02.2017 по 29.08.2017 включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року».
В решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року залишено без змін.
30 жовтня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 120/6238/22. Заявник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період військової служби з 21 липня 2017 року по 29 серпня 2017 року включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України від 30 вересня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Спір у зазначеній справі виник щодо проведення індексації грошового забезпечення позивача. 
Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України «Про запобігання корупції» (на час відкриття провадження у справі судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Як вбачається з рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року, зазначену справу судом розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі рішення касаційному оскарженню не підлягають.
Відповідач, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не зазначає.
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позову, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Суд враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. 
Відповідно до частини «с» статті 7 вказаних Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, 
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 120/6238/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді                                                                                          М.В. Білак
                                                                                          
          О.А. Губська
                                                                                          
                                                                                          В.Е. Мацедонська