ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" листопада 2023 р.                                    Справа №914/3386/22
м.Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого - судді                              МАТУЩАКА О.І.
суддів                                         КРАВЧУК Н.М.
                    СКРИПЧУК О.С.
за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.
розглянувши апеляційну скаргу                    Заступника керівника Львівської обласної 
прокуратури №15/1-1019вих-23 від 04.08.2023 (вх.ЗАГС №01-05/2549/23 від 08.08.2023)
на рішення                                                  Господарського суду Львівської області 
від 06.07.2023 (повний текст – 17.07.2023, суддя Петрашко М.М.)
у справі                                                   №914/3386/22
за позовом                                                   Керівника Галицької окружної прокуратури 
                                                            міста Львова
до відповідачів:                                        1) Львівської міської ради
                                                             2) Об`єднання співвласників багатоквартирного 
будинку “Сріблисте”
про                                                             визнання незаконними і скасування ухвал 
                                                            ЛМР та скасування державної реєстрації права
                                                            приватної власності на земельну ділянку

за участю представників сторін від: 
скаржника: Винницька Л.М. – прокурор;
відповідача 1: Коржевич У.Ф. – в порядку самопредставництва;
відповідача 2: Гелемей Ю.М. – адвокат.

ВСТАНОВИВ:
          Суть спору.
          В грудні 2022 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова до відповідача-1 Львівської міської ради та до відповідача-2 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" про:
1) визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради №3566 від 07.06.2018 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2017 №2334 "Про надання ОСББ "Сріблисте" дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Кримській, 47";
2) визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради №5551 від 19.09.2019 "Про затвердження ОСББ "Сріблисте" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Кримській, 47";
3) скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності за Об`єднанням співвласників багатоквартирного житлового будинку "Сріблисте", ЄДРПОУ: 40631098, на земельну ділянку площею 0,1596 га кадастровий номер 4610136600:07:007:0168 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1991670546101, з одночасним припиненням речового права.
          Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.07.2023 у справі №914/3386/22 у задоволенні позову відмовлено.
          
          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
          Заступник керівника Львівської обласної прокуратури не погодився із вказаним рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити, судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідачів.
          Апелянт вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, висновки суду не відповідають зібраним у справі доказам та обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначив, що судом першої інстанції неправильно застосовано, ст. 382 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, ст. 42 Земельного Кодексу України.
29.08.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Сріблисте” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просило рішення Господарського суду Львівської  області від 06.07.2023 у справі №914/3386/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.Такий иотивований загалом тими ж обставинами та підставами, що і оскаржуване рішення. 
Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи.
Як правильно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, розглянувши звернення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" від 30.08.2016 №01/08 (зареєстроване у Львівській міській раді 30.08.2016 за №2-20547/АП-24), керуючись ст.144 Конституції України, пп.34 п.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.12, 42, 120, 123 Земельного кодексу України, ухвалою Львівської міської ради від 20.07.2017 №2334 "Про надання ОСББ "Сріблисте" дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Кримській, 47",  міська рада ухвалила:
1. Надати об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1600 га на вул. Кримській, 47 в оренду для обслуговування багатоквартирного житлового будинку за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови.
2. Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" після затвердження міською радою плану зонування Галицького району або детального плану території подати у встановленому порядку міській раді на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
3. Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника міського голови з економічних питань та містобудування.
Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 07.06.2018 №3566 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2017 №2334 "Про надання ОСББ "Сріблисте" дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Кримській, 47", розглянувши звернення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" від 20.02.2018 №2/02 (зареєстроване у Львівській міській раді 20.02.2018 за №2-4784-24), беручи до уваги висновки постійної комісії з питань землекористування (витяг з протоколу №74 від 06.02.2018), постійної комісії архітектури, містобудування та охорони історичного середовища (витяг з протоколу №87 від 07.02.2018), керуючись ст.144 Конституції України, пп.34 п.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.12,42 Земельного кодексу України, міська рада ухвалила:
внести зміни до ухвали міської ради від 20.07.2017 №2334 "Про надання ОСББ "Сріблисте" дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Кримській, 47", виклавши пункт 1 у новій редакції:
"1. Надати об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1600 га на вул. Кримській, 47 у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови".
Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 19.09.2019 №5551 "Про затвердження ОСББ "Сріблисте" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Кримській, 47", розглянувши звернення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" від 25.06.2019 №01 (зареєстроване у Львівській міській раді 25.06.2019 за №2-19476/АП-403), беручи до уваги ухвали міської ради від 20.07.2017 №2334 “Про надання ОСББ "Сріблисте" дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Кримській, 47" та від 13.07.2018 №3772 "Про затвердження Тимчасового порядку надання об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків земельних ділянок у постійне користування", керуючись ст.144 Конституції України, пп.34 п.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.12, 42, 122, 123, Земельного кодексу України, міська рада ухвалила:
1. Затвердити об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати земельну ділянку площею 0,1596 га (кадастровий номер 4610136600:07:007:0168) на вул. Кримській, 47 у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ 02.03 – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку) за рахунок земель житлової та громадської забудови, перевівши їх із земель, що не надані у власність або користування.
2. Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте":
2.1. Забезпечити державну реєстрацію речового права на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
2.2. Дотримуватись правил:
2.2.1. Використання земель в охоронній зоні згідно з вимогами інженерних служб міста і не чинити перешкод при будівництві нових інженерних мереж.
2.2.2. Добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
2.3. Не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.
2.4. Використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням.
2.5. Здійснювати будівництво та реконструкцію при умові дотримання вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
3. Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника міського голови з містобудування.
13.11.2019 державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області проведена державна реєстрація та зареєстровано право приватної власності ОСББ "Сріблисте" на земельну ділянку площею 0.1596 га кадастровий номер 4610136600:07:007:0168 за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Кримська, земельна ділянка 47 (цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; підстава для державної реєстрації: ухвала, серія та номер: 5551, видана 19.09.2019, видавник: Львівська міська рада; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1991670546101; номер запису про право власності / довірчої власності: 34730873.

Оцінка суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 (справа №910/5201/19 зазначено, що у разі, якщо орган місцевого самоврядування приймає рішення всупереч закону та інтересам мешканців міста та Українського народу, саме прокурор має право діяти на захист порушених державних інтересів шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку відповідний орган - рада набуває статусу відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Частиною 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Статтею 38 Земельного кодексу України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Згідно із частиною 2 статті 382 Цивільного кодексу України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2019 державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області проведена державна реєстрація та зареєстровано право приватної власності ОСББ "Сріблисте" на земельну ділянку площею 0.1596 га кадастровий номер 4610136600:07:007:0168 за адресою: Львівська обл., м.Львів, вулиця Кримська, земельна ділянка 47.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (стаття 1 Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку”).
Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (стаття 4 Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку”).
Статтею 4 Закону України “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку” власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (стаття 369 Цивільного кодексу України).
Відповідно до пункту "г" частини 2 статті 89 Земельного кодексу України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників багатоквартирного будинку. 
Згідно частини 2 статті 42 Земельного кодексу України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На час прийняття міською радою спірного рішення та станом на дату ухвалення рішення у даній справі Кабінетом Міністрів України не затверджений Порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку.
Втім, зі змісту вищенаведених норм законодавства вбачається, що земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, фактично перебуває у спільній сумісній власності співласників багатоквартирного будинку, і така земельна ділянка в силу Закону безоплатно передається у власність співвласникам цієї земельної ділянки, як співласникам спільного майна багатоквартирного будинку, а відтак відсутність порядку (механізму) передачі земельної ділянки у власність не може свідчити про відсутність права спільної сумісної власності співласників багатоквартирного будинку на земельну ділянку.  
Поряд з цим, для забезпечення прав співвласників, сприяння використанню власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, співласники багатоквартирного будинку можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку з метою реалізації їх права спільної сумісної власності через таке об`єднання.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що при передачі земельної ділянки у власність Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте", Львівська міська рада діяла в порядку та у межах повноважень визначених Законом України “Про місцеве самоврадування в Україні”, Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України та інших положень законодавства, які регулюють земельні відносини, з огляду на таке.
Згідно з частиною 4 статті 42 Земельного кодексу України, розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.
Документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель тощо (стаття 1 Закону України "Про землеустрій").
Одним із видів документації із землеустрою (землевпорядної документації) є проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (стаття 25 Закону України "Про землеустрій").
Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 186 Земельного кодексу України, проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в такому порядку, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених      статтею 122      цього Кодексу.
Статтею 122 Земельного кодексу України визначено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.
Так, відповідно до частини 1 вказаної статті, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Поряд з цим, відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ухвали Львівської міської ради від 07.06.2018 №3566 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2017 №2334 "Про надання ОСББ "Сріблисте" дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Кримській, 47", надано об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1600 га на вул.Кримській, 47 у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови".
А відповідно до ухвали Львівської міської ради від 19.09.2019 №5551 "Про затвердження ОСББ "Сріблисте" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Кримській, 47", затверджено об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 0,1596 га (кадастровий номер 4610136600:07:007:0168) на вул. Кримській, 47 у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ 02.03 – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку) за рахунок земель житлової та громадської забудови, перевівши їх із земель, що не надані у власність або користування.
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що земельна ділянка площею 0,1596 га (кадастровий номер 4610136600:07:007:0168) на вул. Кримській, 47 передана у власність Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" з дотриманням положень статей 12, 42, 89, 122, 186 Земельного кодексу України, статті 382 Цивільного кодексу України, пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку”.
Захист права власності гарантовано Першим протоколом до      Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до статті 1 якого передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Попередні положення, однак, ніяким чином не обмежують право держави запроваджувати такі закони, які на її думку необхідні для здійснення контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів чи штрафів.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися "згідно із законом", воно повинне мати "легітимну мету" та бути "необхідним у демократичному суспільстві". Якраз "необхідність у демократичному суспільстві" і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу, мають бути "відповідними і достатніми" для такого втручання має бути "нагальна суспільна потреба", а втручання - пропорційним легітимній меті.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої      статті 16 ЦК України.
При цьому, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
Відповідно до      пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України      до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що не встановлено порушення права або інтересу територіальної громади міста Львова внаслідок передачі спірної земельної ділянки у власність ОСББ "Сріблисте", а оскаржувані ухвали не суперечать актам цивільного законодавства. 
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що задоволення позову у даній справі призведене до порушення права ОСББ, яке створене співласниками багатоквартирного будинку з метою реалізації їх права спільної сумісної власності, зокрема на земельну ділянку.
Разом з тим, на дату ухвалення рішення суду у даній справі ОСББ "Сріблисте" не ліквідоване та не перебуває у процесі припинення.
Щодо посилання прокурора на те, що на даний час житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності Полуситок О.Г. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2338544446101), то суд зазначає наступне. 
Так, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 розташований житловий будинок, загальна площа (кв.м): 220.5, житлова площа (кв.м): 123.7, який складається із семи житлових кімнат та трьох кухонь, і належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2338544446101).
Однак як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності за ОСОБА_1 зареєстроване 14.04.2021, тобто після ухвалення Львівською міською радою оскаржуваних рішень (20.07.2017 та 19.09.2019).
З приводу передачі міською радою земельної ділянки у власність за відсутності розробленого Кабінетом Міністрів України порядку безоплатної передачі земельних ділянок у власність співвласників багатоквартирних будинків, то суд першої інстанції обґрунтовано послався на практику ЄСПЛ, зокрема.
У пункті 71 рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ зазначив, що принцип “належного урядування”, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі “Москаль проти Польщі” (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу “помилку” не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі “Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки” (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі “Лелас проти Хорватії” (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі “Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки” (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі “Ґаші проти Хорватії” (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі “Трґо проти Хорватії” (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип “належного урядування” може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі “Москаль проти Польщі” (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах “Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки” (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 53, та “Тошкуце та інші проти Румунії” (Toscuta and Others v. Romania), п. 38). 
На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, пункт 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, пункт 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), пункт 119).
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Що ж стосується посилання апелянта на неправильне застосування судом першої інстанції норм ст. 382 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, ст. 42 Земельного Кодексу України, то вони спростовуються зазначеними вище висновками, а тому відхиляються колегією суддів за необгрунтованістю. 
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції. 
Відповідно ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, оскаржуване рішення суду належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Судові витрати.
Враховуючи ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає залишенню за апелянтом.
          Керуючись ст. ст. 129, 269-270, 275 - 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

           1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Львівської обласної прокуратури залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області у справі №914/3386/22 від 06.07.2023 – без змін.
           2. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (Виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови складено 20.11.2023.

Головуючий (суддя-доповідач)                                        О.І. МАТУЩАК

Судді                                                                                Н.М. КРАВЧУК

                                                                                           О.С. СКРИПЧУК