ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 листопада 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/4949/23
Головуючий у першій інстанції - Карапута Л.В.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/107/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                суддів: Висоцька Н.В., Шитченко Н.В.
                                секретар: Шкарупа Ю.В.    
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: Національна академія аграрних наук України
Розглянувши питання про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,
                                           В С Т А Н О В И В:
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2023 року скасовано; позовні вимоги ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі - задоволено частково; скасовано наказ Національної академії аграрних наук України від 6 квітня 2023 року №87-к « Про звільнення ОСОБА_1 » та поновити ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства « Дослідне господарство « Нова Перемога» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України»; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Проте, судом не вирішено питання розподілу судових витрат.
05 жовтня 2023 від адвоката Карпенко В.К. через систему «Електронний суд» надійшла заява в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.2, 8 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 (провадження N 11-562ас18), на яку є посилання в касаційній скарзі, вказано, що "склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат".
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.
При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити  з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).
З матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Карпенко В.К. укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат зобов`язується підготувати позов до суду про скасування наказу НААН №67-к від 06 квітня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та представляти інтереси клієнта в суді без обмежень. 
На підставі вказаного договору ОСОБА_1 надав повноваження адвокату Карпенко В.К. представляти його інтереси в Деснянському районному суді м. Чернігова та в Чернігівському апеляційному суді, що підтверджується відповідними ордерами на надання правничої (правової) допомоги (зворот а.с. 9 т.1, а.с.43 т.2).
У позові ОСОБА_1 вказував, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які він очікує понести складає 46000,00 грн. Також 06 червня 2023 року в суді першої інстанції ним було надано повідомлення про подання доказів витратив на правничу допомогу після розгляду справи по суті згідно вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України (а.с.8 т.1, а.с.7 т.2).
В апеляційній скарзі позивач просив стягнути судові витрати та витрати на правничу допомогу з відповідача, докази по яким будуть надані протягом 5 днів після прийняття рішення у відповідності до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України.
05 жовтня 2023 від адвоката Карпенко В.К. через систему «Електронний суд» надійшла заява в інтересах ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17000,00 грн. До заяви додано: копію договору про надання правничої допомоги № 658-ц від 06 квітня 2023 року, акт про надання послуг адвокатом від 05 жовтня 2023 року, розрахунок понесених судових витрат на правничу допомогу від 05 жовтня 2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 23 від 05 жовтня 2023 року (а.с.109-114 т.2).
Так згідно акту про надання послуг та розрахунку понесених витрат на правничу допомогу від 05 жовтня 2023 року, вбачається, що позивачу в суді першої та апеляційної інстанції по справі 750/4949/23 надана правнича допомога в фіксованому розмірі на загальну суму 17000,00 грн, в тому числі: 5000,00 - підготовка та подання позову; 3000,00 грн - підготовка та подання відповіді на відзив; 5000,00 грн - підготовка та подання апеляційної скарги; 4000,00 грн - представництво інтересів в суді апеляційної інстанції.    
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 23 від 05 жовтня 2023 року позивачем сплачено 17000,00 грн за договором про надання правничої допомоги № 658-ц від 06 квітня 2023 року.
В запереченнях на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач висловлює заперечення щодо не співмірності витрат відповідача на оплату послуг з правничої допомоги із складністю справи та фактично наданим обсягом юридичної допомоги, через те, що це трудовий спір, який є справою незначної складності. На підтвердження витрат адвокатом позивача не було надано деталізованого опису виконаних робіт, а договір про правничу допомогу не містить вартості послуг. Також вважає, що вважає недоцільним стягувати витрати за послуги надані в суді першої інстанції, оскільки в задоволенні позову було відмовлено. Вважає розмір витрат значно завищеним, який не відповідає критерію реальності таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18, провадження № 61-9124св20, вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Тобто, Верховний Суд сформулював висновок про те, які документи можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Цей перелік не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду.
Доводи відповідача, що  стороною позивача не в повному обсязі надані докази витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними, а надані докази належними, які підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Апеляційний суд частково погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для стягнення витрат за надані послуги в суді першої інстанції , зважаючи на те, що стороною позивача до суду першої інстанції не було подано доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судом рішення у справі. Такі докази надані лише до апеляційної інстанції.
Апеляційний суд за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених ОСОБА_1 на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 137 та частиною третьої статті 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом Карпенко В.К. робіт (подання апеляційної скарги, участь в судових засіданнях), заперечення відповідача щодо завищеного розміру витрат на оплату правничої допомоги, часткове задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 4500 грн. 
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Підпунктами 2 та 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн). За подання апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (1610,40 грн).
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір», а судом апеляційної інстанції позов немайнового характеру задоволено частково,  з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн за розгляд справи судом першої інстанції, а також 1610,40 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.
Керуючись ст.137, 141, 270 ЦПК України,
                                 П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Національної академії аграрних наук України (місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул.Омеляновича-Павленка Михайла, 9, код ЄДРПОУ 00024360) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 4500 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.
Стягнути з Національної академії аграрних наук України (місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул.Омеляновича-Павленка Михайла, 9, код ЄДРПОУ 00024360) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. за розгляд справи судом першої інстанції, а також 1610 грн 40 коп. за апеляційний розгляд справи.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлено 02 листопада 2023 року.

          Головуючий:                                                             Судді: