Номер провадження: 22-ц/813/6480/23 
Справа № 521/10385/22
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М.В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого                Сегеди С.М.,
суддів:                Громіка Р.Д.,
               за участю:                 ОСОБА_1 ,
               секретаря                Козлової В.А.,
               представника         ОСОБА_2 – адвоката Майбороди Г.О.,
       
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябіної Анжеліки Ярославівни та представника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2022 року у м. Одеса, постановленої під головуванням судді Мурзенка М.В., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Скрябіної Анжеліки Ярославівни (стягувач - ОСОБА_2 ), 
                                           встановив:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся зі скаргою представник  ОСОБА_4 – адвокат Попов М.С. на дії головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Скрябіної Анжеліки Ярославівни, стягувач ОСОБА_2 , у якій просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябiної А.Я. від 12.07 2022 року про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 69333728.
Скарга була обґрунтована тим, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.07.2021 р. по справі № 521/20227/20 позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 7 500,00 грн., додаткові витрати на дитину у розмірі 10 850,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн. 
Разом з тим, постановою Одеського апеляційного суду від 18.04.2022 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2021 року в частині стягнення аліментів було змінено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 7500 грн. щомісячно, починаючи з 27 листопада 2020 року й до досягнення дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Визначено порядок виконання рішення суду про стягнення аліментів за період 27 листопада 2020 року й до досягнення дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 7500 грн. щомісячно з врахуванням сплаченої ОСОБА_5 за цей період аліментів у розмірі 22 504,50 грн. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2021 року в частині мотивування стягнення додаткових витрат змінено, відповідно до обґрунтувань наведених в постанові апеляційного суду. В іншій частині рішення було залишено без змін. 
На підставі вказаного судового рішення суду апеляційної інстанції та заяви стягувача аліментів ОСОБА_2 17.06.2022 року був виданий виконавчий лист №521/20227/20 та постановою головного державного виконавця Другого Малиновського ВДВС в м. Одесі Скрябіної А.Я. від 05.07.2022 року було відкрито виконавче провадження №69333728 з виконання виконавчого листа №521/20227/20. 
Постановою державного виконавця від 12.07.2022 року на ОСОБА_4 накладено штраф на користь стягувача ОСОБА_2 у розмірі 24199,1 грн. 
Крім того, постановою державного виконавця від 12.07.2022 року з ОСОБА_4 стягнуто виконавчий збір у розмірі 12099,55 грн. 
Звертаючись до суду із вказаною вище скаргою її заявник посилався на те, що постанова про накладення штрафу від 12.07.2022 року була винесена всього через 7 днів з моменту пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, а отже, заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік - суто фізично не могла утворитися. Крім того, заявник скарги зазначив, що вказана заборгованість жодним чином не могла утворитися й з огляду на те, що справа №521/20227/20 перебувала на розгляді Одеського апеляційного суду, та лише 18.04.2022 року було ухвалено відповідну постанову по суті вказаної справи. Тобто, рішення суду набрало законної сили 18.04.2022 року, його пред`явлено до виконання 05.07.2022 року, а тому період заборгованості, зазначений державним виконавцем, з 27.11.2020 року по 01.07.2022 року не є заборгованістю зі сплати аліментів у розумінні ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження». 
Щодо стягнення виконавчого збору заявник скарги вказав, що так само як і з накладенням штрафу, розмір заборгованості зі сплати аліментів для застосування даного виду стягнення визначається з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Так як виконавче провадження №69333728 було відкрито 05.07.2022 року, то фактично всього за 7 днів сума заборгованості зі сплати аліментів у розмірі, що перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, жодним чином не могла утворитися. 
Тобто, для стягнення виконавчого збору необхідною умовою є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, яка у даному виконавчому провадженні відсутня. Крім того, звернув увагу, що з метою виконання рішення Одеського апеляційного суду у справі № 521/20227/20 від 18.04.2022 року ОСОБА_4 сплатив суму аліментів за період з 27.11.2020 року по 01.07.2022 року у розмірі 120 995,50 грн, про що свідчить квитанція Приватбанку від 11.07.2022 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2022 року скаргу  ОСОБА_4 задоволено (а.с. 47-50).
Визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябiної А.Я. від 12.07 2022 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 69333728.
Визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябiної А.Я. від 12.07.2022 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №69333728.

В апеляційних скаргах Головний державний виконавець Другого Малиновського ВДВС у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)та представник ОСОБА_2 – адвокат Майборода Г.О. ставлять питання про скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2022 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.1, а.с.55-57, 80-88).
Постановою Одеського апеляційного суду від 13.12.2022 року ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2022 року скасовано, провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Скрябіної А.Я. (стягувач - ОСОБА_2 ) закрито (т.1, а.с.144-146).

Однак, постановою Верховного Суду від 17 травня 2023 року постанову Одеського апеляційного суду від 13.12.2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.1, а.с.222-228).

Вирішуючи питання про слухання справи за участюпредставника ОСОБА_2 – адвоката Майбороди Г.О., у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомленні про час і місце судового засідання (т.1, а.с.233-240).
       В свою чергу, адвокат Попов М.С. надав суду апеляційної інстанції заяву при розгляд справи у відсутність представника Боржника (т.1, а.с.243-244).

Колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.
На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні. 
Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції тривалий час (т.1, а.с.116), від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції за наявними доказами, які є в матеріалах справи, за участю представника ОСОБА_2 – адвоката Майбороди Г.О., у відсутність інших учасників справи.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 14.07.2021 позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 7 500,00 грн., додаткові витрати на дитину у розмірі 10 850,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн.
Разом з тим, постановою Одеського апеляційного суду від 18.04.2022 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2021 року в частині стягнення аліментів змінено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 7 500 грн. щомісячно, починаючи з 27 листопада 2020 року й до досягнення дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Визначено порядок виконання рішення суду про стягнення аліментів за період 27 листопада 2020 року й до досягнення дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 7500 грн. щомісячно з врахуванням сплаченої ОСОБА_5 за цей період аліментів у розмірі 22 504,50 грн. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2021 року в частині мотивування стягнення додаткових витрат змінено, відповідно до обґрунтувань наведених в постанові апеляційного суду. В іншій частині рішення залишено без змін (т.1, а.с.93-104).

На виконання вищевказаного рішення суду апеляційної інстанції Малиновським районним судом м.Одеси 17.06.2022 року було видано виконавчий лист (т.1, а.с.36-37).
До Другого Малиновського відділу у м.Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 20.06.2022 року звернулась ОСОБА_2 з заявою про примусове виконання виконавчого листа Малиновського районного суду м.Одеси від 17.06.2022 року по справі № 521/20227/20 (т.1, а.с.34-35).

Постановою головного державного виконавця Другого Малиновського ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Скрябіної А.Я. від 05.07.2022 року було відкрито виконавче провадження №69333728 з виконання вищевказаного виконавчого листа №521/20227/20, копія якого була отримана представниками сторін 11.07.2022 року (т.1, а.с.38, 39).

Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за ВП № 69333728 від 05.07.2022 року, встановлено розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_4 станом на 01.07.2022 року – 120995,50 грн. (т.1, а.с.40-41).

11 липня 2022 року боржником ОСОБА_4 було сплачено на рахунок Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) суму аліментів за період з 27.11.2020 року по 01.07.2022 року у загальному розмірі 120 995,50 грн., що підтверджується копією відповідної квитанції (т.1, а.с.15-16).

Не дивлячись на це, постановою головного державного виконавця Другого Малиновського ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 12.07.2022 року на ОСОБА_4 накладено штраф на користь стягувача ОСОБА_2 у розмірі 24199,1 грн. (т.1, а.с.42-43).

Крім того, постановою головного державного виконавця Другого Малиновського ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 12.07.2022 року з ОСОБА_4 стягнуто виконавчий збір у розмірі 12099,55 грн. (т.1, а.с.44).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені заходи впливу на боржника в залежності від наявної суми заборгованості зі сплати аліментів, а саме:
-звернення стягнення на майно боржника та можливість повідомлення про вчинення кримінального правопорушення у разі наявності заборгованості за три місяці (ч. 2, 11 ст. 71 вказаного Закону);
-встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, праві керування транспортними засобами, праві користування вогнепальною зброєю та праві полювання у разі наявності заборгованості за чотири місяці (ч. 9 ст. 71 вказаного Закону)
-штраф на користь стягувача у розмірі 20 %, 30%, 50 % від суми заборгованості у разі наявності заборгованості за один, два та три роки відповідно (ч. 14 ст. 71 вказаного Закону).

Суд також вказав, що п. 8 глави XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5), визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому, постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції № 512/5 та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається сторонам виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.
Відповідно до п. 8 Розділу ІІІ Інструкції № 512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному ст. 27 Закону , за виконавчим документом про стягнення аліментів у разі, якщо розмір заборгованості боржника перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, державний виконавець зобов`язаний нарахувати виконавчий збір із суми заборгованості зі сплати аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що судове рішення про стягнення з відповідача аліментів набрало законної сили 18.04.2022 року, а тому державний виконавець незаконно притягнув до відповідальності божника ОСОБА_4 у вигляді накладення на нього штрафу, не дивлячись на те, що на момент набрання рішенням законної сили у скаржника був наявний обов`язок сплатити аліменти за період, що перевищував один рік, однак не в силу його ухилення від їх сплати, а в силу тривалості судового провадження.
При цьому слід зазначити, що ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спрямована саме на стимулювання боржника, який протягом тривалого часу не виконує вимоги виконавчого документу, виконати свій обов`язок зі сплати аліментів.
Проте, як було вказано вище, та вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження було відкрито 05.07.2022 року (а.с.11), а штраф накладний постановою від 12.07.2022 року (а.с.120, що свідчить про відсутність підстав для накладення на ОСОБА_4 штрафу.

Разом з тим, не дивлячись на те, що судове рішення про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 набрало законної сили 18.04.2022 року, ОСОБА_4 в добровільному порядку не виконував судового рішення, у зв`язку з чим було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 27 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується у разі невиконання боржником вимог виконавчого документу протягом 12 місяців та здійснення заходів з примусового виконання рішень та після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.
У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що головний державний виконавець Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябiна А.Я. 12.07.2022 року неправомірно винесла постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №69333728.

Враховуючи, що апеляційна скарги ОСОБА_2 і головного державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підлягає частковому задоволенню, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на їх користь з ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 248,10 грн. і 1240,50 грн., відповідно (т.1, а.с.81, 108-звор.), як того вимагає ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 375, 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
                                 постановив:        

Апеляційні скарги Головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябіної Анжеліки Ярославівни, а також представника ОСОБА_2 – адвоката Майбороди Ганни Олегівни задовольнити частково.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси м. Одесит від 04 серпня 2022 року скасувати, в частині визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябiної А.Я. від 12.07.2022 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №69333728.
В решті ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси м. Одесит від 04 серпня 2022 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 248,10 грн. (двісті сорок вісім гривень 10 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 30.10.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду:        С.М. Сегеда        

       Р.Д. Громік

       М.М. Драгомерецький