КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                                  Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/16827/2023
  
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                             Справа № 758/3298/23
 
20 грудня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді     - Кулікової С.В.
суддів                           - Музичко С.Г.     
                                     -  Болотова Є.В.
при секретарі              -  Кіпрік Х.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою представника   ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, адвоката Алданова Юрія Валентиновича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 травня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Будзан Л.Д., у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Територіальна громада      м. Києва в особі Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-
 
в с т а н о в и в:
 
У березні 2023 року  ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Заява мотивована тим, що у березні 1995 року одружилася із ОСОБА_3 (свідоцтво про укладення шлюбу № НОМЕР_1 від 25.03.1995), від якого у подружжя народилася донька ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 18.11.1995). У 1997 році шлюб між подружжям розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 22.07.1997). В подальшому ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 (свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 16.10.1998), та від вказаного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 19.12.1998). Надалі 28.12.2006 шлюб між ОСОБА_3 та    ОСОБА_5 розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 від 28.12.2006).
Зазначала, що разом з ОСОБА_3 почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу ще до розірвання шлюбу останнього з ОСОБА_5 , а саме із 2004 року.
Вказує, що із ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, мали взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом та фінансовими питаннями, що підтверджується доданими до заяви документами. Натомість, шлюб у встановленому законом порядку між ними зареєстрований не був.
Посилається на те, що у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України, ОСОБА_3 долучився до лав ЗСУ добровольцем, що підтверджується довідкою МОУ ВЧ НОМЕР_7 , відповідно до якої, останній з 11.07.2022 по дату видачі довідки (20.10.2022) бере безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та спрямування збройної агресії рф проти України.
23.11.2022 року ОСОБА_3 визнаний безвісти зниклим, що підтверджується повідомленням про зникнення безвісти №21 від 25.11.2022 вх. №1709, за підписом командира вч НОМЕР_7 ОСОБА_6 та начальника штабу - заступника командира вч НОМЕР_7 ОСОБА_7 , засвідченого печаткою МОУ вч НОМЕР_7 .
Заявниця зазначала, що з метою встановлення інформації щодо місця перебування та статусу ОСОБА_3 , зверталася до військомату, однак у наданні інформації останній відмовлено, у зв`язку із відсутністю факту підтвердження родинних стосунків. 
22.12.2022 року донька заявниці та ОСОБА_3 звернулася із заявою про внесення інформації про зникнення батька ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здала біологічний матеріал для проведення генетичного тестування ДНК, звернулася із запитом до Міжнародного Комітету Червоного Хреста України. 
22.12.2022 року на підставі заяви ОСОБА_4 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022100090002870 від 22.12.2022 за ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 28.12.2022. На даний час у зв`язку з війною вона виїхала закордон та не має можливості продовжувати заходи по розшуку батька.
Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_2 просила суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу із ОСОБА_3 , починаючи з 29 грудня 2006 року, оскільки такий документ надасть змогу заявниці безперешкодно займатися пошуками чоловіка шляхом звернення до різних організацій та органів, яким надано повноваження щодо розгляду таких питань, підтримувати листування із вказаними суб`єктами, звертатися до медичних закладів, брати участь у всіх можливих заходах по розшуку ОСОБА_3 як особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб зниклих безвісті», а у разі його знаходження у шпиталі в непритомному стані - остання офіційно матиме допуск до чоловіка із можливістю догляду за ним. 
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26 травня 2023 року заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задоволеночастково.
Встановлено факт проживання ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , який зник безвісти 23.11.2022року, однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, з 29 грудня 2006 року по 23 листопада 2022 року.
Не погоджуючись з таким рішення суду, представник ОСОБА_8 , яка не брала участі у справі, адвокат Алданов Ю.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, а провадження у справі закрити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що саме ОСОБА_8 є особою, яка останні п'ять років постійно проживала з ОСОБА_3 разом із своєю донькою ОСОБА_9 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вела з ним спільний побут та господарство, сплачувала комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , планувала спільне сімейне життя на майбутнє (зокрема й одруження) тощо.
Вказувала, що ОСОБА_8 критично оцінює надані докази ОСОБА_2   на підтвердження факту її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 починаючи з жовтня 2018 року, та покази свідків.
Посилався на те, що ОСОБА_3 не вірно визначала у справі коло заінтересованих осіб, з метою приховування дійсних обставин.
Наголошував, що за своїм предметом та можливими правовими наслідками вимоги ОСОБА_2 пов'язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою в особі її уповноважених суб'єктів, а отже взагалі не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки вимоги позивача підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. 
Зауважував, що суд, всупереч вимог процесуального права, не з'ясував у заявниці чи існують ще особи на права чи інтереси яких може вплинути рішення у справі окремого провадження, та не перевірив чи впливатиме встановлений факт на спадкові та або інші права, обов'язки чи інтереси інших осіб.
В судовому засіданні ОСОБА_8 та її представник Алданов Ю.В. підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її.
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_11 проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Вирішуючи даний спір та задовольняючи заяву  ОСОБА_2  про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що встановлення даного факту необхідне для набуття заявницею статусу члена сім'ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та відповідно, забезпечення реалізацію нею своїх прав.
Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 березня 1995 року по 22 липня 1997 року (том. 1 а.с. 20).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4 (том 1 а.с. 23).
Також, ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (том 1 а.с. 25), у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_12 (том а.с. 26). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 730 від 28 грудня 2006 року                        (том 1 а.с. 27).
Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28 листопада 2022 року № 4999 надіслане ОСОБА_8 , її чоловік - ОСОБА_3 , старший водій стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_7 , призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час участі в бойових діях за звільнення селища Спірне Донецької області, зник безвісти 23.11.2022 року. Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту.
Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Як вбачається з матеріалів справи звертаючись до суду з заявою, в якій           ОСОБА_2 просила встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, заявниця зазначала, що вона проживала разом із  ОСОБА_3 з грудня 2006 року, вели спільне господарство, тому вважає, що є всі підстави для задоволення її заяви, встановлення даного факту надасть їй можливість безперешкодно займатися пошуками чоловіка шляхом звернення до різних організацій та органів, яким надано повноваження щодо розгляду таких питань, підтримувати листування із вказаними суб`єктами, звертатися до медичних закладів, брати участь у всіх можливих заходах по розшуку ОСОБА_3 як особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб зниклих безвісті», а у разі його знаходження у шпиталі в непритомному стані - остання офіційно матиме допуск до чоловіка із можливістю догляду за ним. 
У апеляційній скарзі особа яка не брала участі у справі  ОСОБА_8 , висловлювала свої заперечення щодо задоволення заяви ОСОБА_2 , посилалась на те, що останні пять років саме вона проживала з ОСОБА_3  як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільний бюджет, спільне господарство, спільно відпочивали, мали між собою розподілені права та обов`язки членів подружжя.
Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник  ОСОБА_2 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, встановивши фактичні обставини справи, дійшов висновку про скасування оскаржуваного рішення районного суду і залишення заяви ОСОБА_2  без розгляду на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України, оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження.
Подібні висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 18 липня 2022 року у справі № 755/9100/18 (провадження № 61-17332св20).
Висновок суду апеляційної інстанції про наявність спору обґрунтовується тим, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може розглядатися за правилами окремого провадження у разі відсутності спору, водночас у справі, яка переглядається,  ОСОБА_8 заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_2 .
Встановивши, що ОСОБА_8  зазначала про те, що встановлення юридичного факту, про який просить  ОСОБА_2 , впливає на права останньої, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у цій справі наявний спір про право, внаслідок чого заява  ОСОБА_2 не може розглядатися в порядку окремого провадження з огляду на імперативну вказівку закону.
Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 760/13773/20 (провадження № 61-797св22) та від 31 травня 2023 року у справі № 591/134/22 (провадження № 61-1663св23).
Що стосується заявленогоклопотання представника апелянта про закриття провадження, посилаючись на те, що за своєю правовою природою вимоги  ОСОБА_2  пов`язані з публічно-правовими відносинами, а отже підлягають вирішенню в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у його задоволенні, оскільки зі змісту поданої заявником заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається в тому числі виникнення цивільних прав, пов`язаних із участю  ОСОБА_3  в бойових діях на території України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що має місце спір про право, оскільки особа, яка не брала участі у справі  ОСОБА_8  не визнає факту проживання заявника однією сім`єю з  ОСОБА_3 , що фактично унеможливлює вирішення поставлених заявником вимог в порядку окремого провадження.
В даному випадку ОСОБА_14  не позбавлена права звернутися до суду в позовному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 377 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника   ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, адвоката Алданова Юрія Валентиновича задовольнити частково.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву  ОСОБА_2 , заінтересована особа: Територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.

Головуючий:                                     Судді: