ПОСТАНОВА 
Іменем України

20 листопада 2023 року                                                         м. Кропивницький

справа № 385/436/23
провадження № 22-ц/4809/920/23 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Дуковський О.Л., Карпенко О.Л.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2023 року (суддя Венгрин М.В.),-

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У зв`язку з тим, що відповідач не утримував малолітнього сина, вона була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів.
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2009 року стягнуто аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання сина в розмірі 250 грн, щомісячно до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Виконавчий лист, виданий на виконання даного судового рішення, перебуває на виконанні у виконавчій службі.
ОСОБА_1 зазначає, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів, пройшло понад тринадцять років і рівень життя за цей час та її матеріальне становище значно змінились, тому сума аліментів, яку періодично сплачує відповідач є недостатньою для забезпечення сина. Син проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні.         На даний час позивачка бажає змінити спосіб стягнення аліментів, з огляду на те, що сума аліментів у розмірі 250 грн є нижчою від встановленого законом мінімуму, а отже недостатньою для забезпечення та гармонійного розвитку дитини. Будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, участі у вихованні сина не приймає.
У зв`язку з викладеним позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2009 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до 02 червня 2007 року, тобто до повноліття дитини.
Відзиву на позов відповідачем не подано. 
Короткий зміст рішення суду
Заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову суд вказав, що позивач не довела належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших змін, які на підставі ст. 192 СК України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів. Індексація коштів проводиться автоматично виконавчою службою за рахунок платника аліментів.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Згідно поданої апеляційної скарги просить скасувати рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2023 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Зазначає, що син проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає, розмір аліментів вочевидь є недостатнім для утримання сина і значно відрізняється від встановленого законодавством мінімуму. 
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.
29 червня 2023 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 05 вересня 2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 05 вересня 2023 року без її участі (а.с.46).
05 вересня 2023 року через неможливість створити склад колегіі суддів (відпустка суддів, недостатньо суддів здійснити заміну члена колегіі) розгляд справи відкладено на 01 листопада 2023 року (підтверджується протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями а.с. 53-61).
Учасників справи належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с.64-65).
На підставі розпорядження керівника апарату Кропивницького апеляційного суду від 01 листопада 2023 року № 181 здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи між суддями, за результатами якого члена колегії з розгляду даної справи суддю Голованя А.М. замінено суддею Дуковським О.Л. 
Щодо участі учасників справи в суді апеляційної інстанції
Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.
Судові повістки про виклик до апеляційного суду на 05 вересня 2023 року та 01 листопада 2023 року ОСОБА_2 направлені за адресою: АДРЕСА_1 . Поштові відправлення повернулись до суду не врученими відповідачеві, з довідкою про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.49-50,65-66).
Як підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Гайворонського сектору Управління ДМС у Кіровоградській області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).
Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Враховуючи викладене, відповідно до ст. ст.128, 131 ЦПК України, судова повістка про виклик до суду ОСОБА_2 на 11 годину 30 хвилин 01 листопада 2023 року вважається врученою йому належним чином.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
За положеннями ч.5 ст. 268 ЦПК, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступного. 
Обставини справи встановлені судом
Судом встановлено, що сторони у справі мають спільну дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 19.06.2009 (а.с 10).
З виконавчого листа № 2-334 від 07.08.2009 виданого Гайворонським районним судом Кіровоградської області вбачається, що з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 250,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).
Згідно свідоцтва про шлюб від 20.02.2020 виданого Бориспільським міськрайонним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 8) встановлено, що ОСОБА_6 при одруженні змінила прізвище на ОСОБА_7 .
Довідкою від 02.03.2023 № 110, що видана Мощенським старостинським округом підтверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. 
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
       Відповідно до ч.ч. 1-2, 4-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в  постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України не відповідає, за наступного.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі") (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).
По даним правовідносинам між сторонами вирішено питання про стягнення аліментів рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2009 року. Судовим рішенням стягнуто аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 250,00 грн до досягнення дитиною повноліття.
В справі, яка переглядається, позивач ОСОБА_1 заявляючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів обґрунтовує, що розмір аліментів у 250,00 грн явно є недостатнім, не покриває потреби неповнолітнього сина.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
В порядку статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
Підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. 
СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.
Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.
Правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.
При вирішенні заявленого позову, судом першої інстанції не враховано всі істотні обставини, положення законодавства, що могли вплинути на визначення розміру аліментів та не враховано інтереси дитини. Визначений розмір аліментів зі спливом часу вочевидь не задовольняє потреби дитини, навіть з урахуванням індексації, розмір якої не досліджувався судом, бо не зазначався стороною. Як передбачають положення права, які регулюють заявлений спір, отримувати підвищений розмір аліментів, є безумовним правом сторони в інтересах дитини. Висновки районного суду про недоведеність зміни матеріального, сімейного стану сторін та стану здоров`я, є безпідставними. Так як позивач в доведеність позову показала розмір присуджених аліментів, який є значно менше встановленого мінімального розміру і підлягає лише індексації, сумарна загальна сума також не становить гарантований мінімум. Відповідач будь яких заперечень/відношення до позову не виказав. Таким чином, суд не мав в наявності доказів стану платника аліментів, а позивач такі докази апріорі немає.
Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 які зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. 
Суд вважає за необхідне зауважити, що право вимагати змінити розмір аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Звертається увага і на позицію відповідача щодо заявленої вимоги, якому достеменно відомо про порушене судове провадження, ним неодноразово отримувалися виклики до суду, однак відношення до позову, пояснення чи заперечення, не подавалися. Таким чином контрдоводи відповідачем не зазначені (а.с. 20,24). 
Вищевикладені норми права, обставини справи, доводи позивача та процесуальна позиція відповідача, не врахована судом першої інстанції при вирішенні спору.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги вправі скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення. 
Оскільки висновки суду першої інстанції про відмову в позові здійснені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України наявні підстави для скасування рішення суду.
Щодо судових витрат
У зв`язку із задоволенням як позовної заяви, так і апеляційної скарги та звільненням позивачки від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір за їх подання необхідно стягнути із відповідача в дохід держави у розмірі 2684 грн. 
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За встановлених судом апеляційної інстанції обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2009 року та стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Гайворон Кіровоградської області, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Долинівка Гайворонського району Кіровоградської області, РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця м. Гайворон Кіровоградської області, РНОКПП НОМЕР_2 ) у дохід держави судовий збір в розмірі 2 684,00 грн за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський 

О.А. Карпенко