ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/994/22	Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М. 	
Провадження № 22-ц/817/492/23 	Доповідач - Дикун С.І.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Дикун С.І. 
суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
з участю секретаря - Дідух М.Є. 
учасників справи: адвоката Кучмія М.Я.,         який діє в інтересах АТ "Тернопільський          радіозавод         "Оріон"; представника ОСОБА_1                                          адвоката Черніцького І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/994/22 за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" - адвоката Кучмія Миколи Ярославовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року, ухваленого суддею Сливкою Л.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» про стягнення коштів та зустрічним позовом Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
                                       ВСТАНОВИВ:                                                                                                               у січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» про стягнення з Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» на користь ОСОБА_1 497000 гривень отриманих коштів за правочином, що визнано недійсним. 
       В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 червня 2016 року Прикарпатською універсальною товарною біржею в Тернопільській області проводився аукціон з продажу нерухомого майна, належного Публічному акціонерному товариству «Тернопільський радіозавод «Оріон». За участь в аукціоні позивач ОСОБА_1 сплатив реєстраційний внесок в розмірі 47 гривень. Також позивач сплатив на рахунок Прикарпатської універсальної товарної біржі 49700 гривень гарантійного внеску за участь в аукціоні 30 червеня 2016 року. Згідно протоколу №7/2 від 30 червня 2016 року «Аукціон по продажу майна ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» переможцем аукціону став ОСОБА_1 
       22 липня 2016 року між ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» і ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого товариство продало та передало майно у спільну часткову власність ОСОБА_1 , а позивач купив і прийняв майно, а саме: частину будівлі, корпусу № 11, площею 115 кв. м, що становить 19/1000 часток від загальної площі будівлі, корпусу № 11, площею 6 096,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 кладова, площею 25,6 кв. м, 1-7 коридор, площею 8,1 кв. м, 1-8 кладова, площею 34, 9 кв. м, 2-29 кладова, площею 36,2 кв. м, 2-30 кладова, площею 13,2 кв. м; частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 14 кв. м, що становить 4/1000 часток від загальної площі нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 33 672,00 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , а саме частину технічного приміщення XXVI, площею 3 734,8 кв. м. Цей договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З. А. та зареєстрований у реєстрі за № 2877.
       Згідно з пунктом 2.1 зазначеного договору продаж вказаного нерухомого майна відповідно до протоколу аукціону з продажу майна ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» № 7/2 (дата проведення: 30 червня 2016 року, організатор: Прикарпатська універсальна товарна біржа в Тернопільській області) вчиняється за 497 000,00 грн, в тому числі ПДВ, з них: 49 700,00 грн сплачено як гарантійний внесок за участь в аукціоні на рахунок Прикарпатської універсальної товарної біржі в Тернопільській області, а 447 300,00 грн покупець зобов`язався сплатити до 31 липня 2016 року.
       Відповідно до пункту 3.1 договору купівлі-продажу сторони погодили, що покупець зобов`язується перерахувати вказану в пункті 2.1 цього договору суму коштів на розрахунковий рахунок продавця № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, код ЄДРПОУ 22607719.
       25 липня 2016 року на виконання пункту 2.1 зазначеного договору позивач сплатив на користь відповідача 368 900,00 грн і додатково поніс витрати на суму 2 500,00 гривень у вигляді комісії за переказ готівки. 28 липня 2016 року ОСОБА_1 перерахував відповідачу залишок несплачених коштів за договором купівлі-продажу в розмірі 78 400,00 грн. Таким чином, у зв`язку із укладанням та виконанням умов договору купівлі-продажу від 22 липня 2016 року ОСОБА_1 набув у власність частину нерухомого майна, сплативши відповідачу 497 000,00 грн.
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2020 року у справі № 607/17123/19 позов AT «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладений між ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» і ОСОБА_1 .
       Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року у справі № 607/17123/19 заяву AT «Тернопільський радіозавод «Оріон» задоволено. Припинено речове право ОСОБА_1 на придбане за вказаним договором нерухоме. 
       Зазначає, що обидві сторони недійсного правочину здійснили його виконання, при цьому відповідач своє право на реституцію використав, його права приведено у стан, який існував до укладання та виконання договору купівлі-продажу.
       Позивач вважає, що враховуючи положення частини першої статті 216 ЦК України, йому підлягають поверненню грошові кошти, сплачені ним відповідачу, у розмірі 497 000,00 грн. 
       На підставі вищенаведеного просив стягнути з АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» на його користь 497 000,00 грн отриманих коштів за правочином, який визнано недійсним.
       У березні 2022 року АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» подало до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
       Позов мотивований тим, що на підставі судового рішення від 06 жовтня 2020 року, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладений між ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» і ОСОБА_1 , зареєстрований у реєстрі за №2877, та додаткового рішення від 13 вересня
2021 року, яким припинено право власності за ОСОБА_1 на відповідні приміщення, зокрема, частину будівлі, корпусу № 11 та частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, державний реєстратор вніс відповідні відомості до реєстру нерухомого майна.
       26 листопада 2021 року AT «Тернопільський радіозавод «Оріон» звернулось до ОСОБА_1 з листом, в якому просили звільнити зайняті приміщенні, а саме: частину будівлі, корпусу № 11, площею 115,0 кв. м і частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 14,0 кв. м. На час звернення з позовом до суду ОСОБА_1 жодних дій не вчинив, відповідь на лист не надав. При цьому AT «Тернопільський радіозавод «Оріон» не має фактичного доступу до приміщень. 
        ОСОБА_1 здавав в оренду вказані приміщення або міг це робити. 
Усі приміщення та нерухоме майно, що належить AT «Тернопільський радіозавод «Оріон», які не задіяні у виробничих потребах здаються в оренду. АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» вважав, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати товариству кошти за безпідставне збереження майна, а саме: частини будівлі, корпусу № 11, площею 115,0 кв. м, та частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 14,0 кв. м. АТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти за безпідставне збереження майна у сумі 430 724,72 грн. Просить задовольнити зустрічний позов.
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» про стягнення коштів задоволено.
       Стягнуто із Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» на користь ОСОБА_1 497 000 (чотириста дев`яносто сім тисяч) гривень отриманих коштів за правочином, що визнаний недійсним.
       Стягнуто із Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» на користь ОСОБА_1 4970 гривень судового збору.
       У задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовлено.
       В апеляційній скарзі представник АТ “ТРЗ “Оріон” просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким - відмовити позивачу (за первісним позовом) в задоволені позовних вимог та задовольнити зустрічний позов АТ «ТРЗ «Оріон». Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд при його винесенні неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.
       Апеляційна скарга обґрунтована тим, що жодного документа, який би підтверджував повернення приміщення у власність АТ «ТРЗ «Оріон» немає. Також немає жодного документа, який би свідчив у якому стані повернуто спірне приміщення. Навпаки, АТ «ТРЗ «Оріон» лист подало суду лист від 21 листопада 2021 року з яким зверталося до ОСОБА_1 про повернення зайняті зайнятих приміщень на який ОСОБА_1 жодним чином не відреагував.
       Вказує на те, що згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим, як зазначає скаржник, суд не вірно застосував норми матеріального права, оскільки відновлення між сторонами status quo у фактичному та правовому становищі не відбулося, а матеріали справи не містять доказів того, що приміщення повернуто у розпорядження AT «ТРЗ «Оріон».
       Зазначає, що процедура поверення майна після визнання договору купівлі-продажу недійсним передбачена Порядком повернення у державну власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 листопада 2018 року за №1338/32790. У відповідності до вказаного Порядку приймання об`єкта приватизації, що повертається у державну власність, здійснюється органом приватизації протягом 30 календарних днів після затвердження результатів інвентаризації та оформляється Актом приймання-передачі об`єкта, як це було зроблено під час купівлі об`єкта. Разом з тим, як стверджує скаржник, повернення спірного приміщення не відбулося.
       Апелянт вказує, що оскільки ОСОБА_1 є підприємцем і здавав спірні приміщення в оренду, за що міг отримувати прибуток, тому у відповідності до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобовязана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.
       Зазначає, що усі приміщення та нерухоме майно, що належить АТ «ТРЗ «Оріон», які незадіяні у виробничих потребах здаються в оренду, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком орендної плати АТ «ТРЗ «Оріон» у Корпусі №4 та Копусі №11, у яких знаходяться спірні приміщення, та на підставі якого просить стягнути з ОСОБА_1 430724, 72 грн., оскільки вважає, що саме такий прибуток міг отримати ОСОБА_1 від здачі спірних приміщень в оренду.
       Відзив у визначений судом термін не надійшов.
       У судовому засіданні представник відповідач — адвокат Кучмій М.Я. просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав, викладених у ній.
       Представник позивача — адвокат Черніцький І.Р. просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін, оскільки вважає його законним та обгрунтованим.
       Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
       Судом першої інстанції встановлено, що 30 червня 2016 року Прикарпатською універсальною товарною біржею в Тернопільській області проводився аукціон з продажу нерухомого майна, належного Публічному акціонерному товариству «Тернопільський радіозавод «Оріон». 
       Згідно квитанції №0.0.571588874.1 від 21 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 сплатив на рахунок Прикарпатської універсальної товарної біржі 49700 гривень гарантійного внеску за участь в аукціоні 30 червеня 2016 року. (а.с. 12) 
       Згідно протоколу №7/2 від 30 червня 2016 року Аукціон по продажу майна ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» (дата проведення: 30 червня 2016 року, організатор: Прикарпатська універсальна товарна біржа в Тернопільській області) переможцем аукціону по лоту №2 став ОСОБА_1 . Ціна продажу об`єкту торгів – 497 000 гривень. (а.с. 10) 
       22 липня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «ОРІОН», в інтересах якого діє Костецький Володимир Ярославович (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого Публічне акціонерне товариство «Тернопільський радіозавод «ОРІОН» продало та передало майно у спільну часткову власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 купив і прийняв майно, а саме: частину будівлі, корпусу №11, площею 115,0 кв. м., що становить 19/1000 часток від загальної площі будівлі, корпусу № 11 площею 6096, 8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 кладова, площею 25,6 кв. м., 1-7 коридор площею 8,1 кв. м., 1-8 кладова, площею 34, 9 кв. м., 2- 29 кладова, площею 36, 2 кв. м., 2-30 кладова, площею 10,2 кв. м.; частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 14 кв. м., що становить 4/1000 часток від загальної площі нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4 площею 33672 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме частину технічного приміщення XXVI, площею 3734,8 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований у реєстрі за №2877.
       Відповідно до Довідки №545/01-16, виданої 21 липня 2016 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., за вчинення нотаріальної дії, а саме за посвідчення договору купівлі-продажу, засвідчення вірності копій, нараховано до сплати 6900 гривень.
       На виконання умов договору, 25 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 сплатив на користь відповідача Публічного акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «ОРІОН» грошові кошти у сумі 368900 гривень, що стверджується платіжним дорученням №N0VNY46017 від 25 липня 2016 року. (а.с. 13) 
       28 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 перерахував відповідачу залишок несплачених коштів за Договором в розмірі 78 400 гривень, що стверджується платіжним дорученням від 28 липня 2016 року. (а.с. 15) 
       Таким чином, на підставі договору від 22 липня 2016 року, ОСОБА_1 набув у власність частину нерухомого майна, сплативши грошові кошти у розмірі 497000 гривень. 
       Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2020 року, ухваленим у цивільній справі №607/17123/19 задоволено позов Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон», посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований у реєстрі за №2877.
       Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року, ухваленим у цивільній справі №607/17123/19 припинено речове право ОСОБА_1 на частину будівлі, корпусу №11, площею 115,0 кв. м., що становить 19/1000 часток від загальної площі будівлі, корпусу № 11 площею 6096, 8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 кладова, площею 25,6 кв. м., 1-7 коридор площею 8,1 кв. м., 1-8 кладова, площею 34, 9 кв. м., 2- 29 кладова, площею 36, 2 кв. м., 2-30 кладова, площею 10, 2 кв. м., зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрованого у реєстрі за №2877; припинено речове право ОСОБА_1 на частину нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 14,0 кв.м., що становить 4/1000 часток від загальної площі нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4 площею 33672 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрованого у реєстрі за №2877.
       Відповідно до частин першої - третьої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.
       Тлумачення статті 216 ЦК України свідчить, що слід відмежовувати правові наслідки недійсності правочину і правові наслідки виконання недійсного правочину; до правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Окрім цього якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною; правові наслідки виконання двостороннього недійсного правочину охоплюють собою двосторонню реституцію; законом можуть бути встановлені особливі умови застосування наслідків визначених в статті 216 ЦК або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.
       Отже, наслідками недійсності правочину є поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція), тобто взаємне повернення переданого за недійсним правочином, яке може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за правочином, залишається у його сторони.
       Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.
       Метою проведення реституції є відновлення між сторонами такого собі status quo у фактичному та правовому становищі, що існував до вчинення правочину, шляхом, так би мовити, абсолютного знищення юридичного значення будь-яких дій, що вчинялися суб`єктами - учасниками недійсного правочину.
       Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.
       Правило статті 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину.
       Системне тлумачення абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України та пункту першого частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що: (а) законодавець не передбачив можливість здійснення односторонньої реституції; (б) правила абзацу першого частини першої статті 216 ЦК України застосовуються тоді, коли відбувається саме двостороння реституція; (в) в тому разі, коли тільки одна із сторін недійсного правочину здійснила його виконання, то для повернення виконаного підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України 
       Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2020 року та додатковим рішенням цього ж суду від 13 вересня 2021 року у справі № 607/17123/19 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладений між ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» і ОСОБА_1 , та припинено речове право ОСОБА_1 на спірне майно, в останнього виникло право на повернення в порядку реституції сплачених за це майно коштів в розмірі 497000,00 грн .
       Колегія суддів погоджується із висновками суду щодо первісного позову.
       Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи щодо первісного позову про повернення ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» коштів на користь ОСОБА_1 в розмірі 497000,00 грн за недійсним правочином. 
       Судом правильно застосовано до спірних правовідносин висновки щодо застосування норм права у справі із подібними правовідносинами, викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 396/29/17.
       Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо первісних позовних вимог та не впливають на їх правильність.
       Однак, апеляційний суд не погоджується із висновками суду про відмову у зустрічному позові.
       Так, відмовляючи в задоволенні зустрічного позову суд послався на те, що ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здавав в оренду спірне нерухоме майно не надано, та не надано доказів на підтвердження заявленої суми грошових коштів у розмірі 430724,72 грн.
       Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в означеній частині.
       Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
       Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
       Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
       Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
       За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
       Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
       Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18.
       Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
       За вимогами ст.1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
       Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.
       У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).
       На обґрунтування заявлених позовних вимог за зустрічним позовом, представник АТ «Тернопільський радіозавод «ОРІОН» вказував, що з часу набрання законної сили рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2020 року, ухваленим у цивільній справі №607/17123/19, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22 липня 2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «Оріон» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований у реєстрі за №2877, ОСОБА_1 було достеменно відомо про збереження ним комерційної нерухомості без достатньої правової підстави. А тому ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна з часу, коли він дізнався або міг дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. ОСОБА_1 спірні приміщення у добровільному порядку не повернув, ключі від цих приміщень законному власнику ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» не передав, а здавав або міг здавати вказані приміщення в оренду. 
       Суд, відмовляючи в зустрічному позові, не звернув увагу, що в матеріалах справи відсутні докази про повернення після набрання рішенням суду законної сили про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної нерухомості ОСОБА_1 і по час подання первісного позову спірних приміщень ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон».
       Більше того, як вбачається із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 17.11.2021 року за власником ОСОБА_1 з 22.07.2016 року обліковується нежитлове приміщення, приміщення виробничого корпусу №4. загальною площею 33672 кв. м., (індексний номер витягу 285114317); будівля, корпус № 11 площею 6096, 8 кв.м (індексний номер витягу 285110518) за адресою: АДРЕСА_1 .
       А, отже, доводи зустрічного позивача про використання ОСОБА_1 частини будівлі, корпусу №11, площею 115,0 кв. м., що становить 19/1000 часток від загальної площі будівлі, корпусу № 11 площею 6096, 8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 кладова, площею 25,6 кв. м., 1-7 коридор площею 8,1 кв. м., 1-8 кладова, площею 34, 9 кв. м., 2- 29 кладова, площею 36, 2 кв. м., 2-30 кладова, площею 10, 2 кв. м.; частини нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4, площею 14,0 кв.м., що становить 4/1000 часток від загальної площі нежитлового приміщення, приміщення виробничого корпусу № 4 площею 33672 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без достатніх на те підстав заслуговують на увагу апеляційного суду.
       За таких обставин, рішення суду в частині відмови в зустрічних позовних вимогах підлягає скасуванню.
       По справі слід ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.
       Так, розмір грошових коштів, а саме 430724, 72 гривень, які АТ «Тернопільський радіозавод «ОРІОН» просить стягнути із ОСОБА_1 визначений відповідно до розрахунку орендної плати по АТ «Тернопільський радіозавод «ОРІОН». Однак, така сума доказово не підтверджена, у з`язку з чим колегія не приймає аргументи АТ «Тернопільський радіозавод «ОРІОН» про її стягнення в повному обсязі.
       Натомість, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 до стягнення на користь АТ «Тернопільський радіозавод «ОРІОН» підлягає сума втраченої вигоди (збитків) за період безпідставного перебування у ОСОБА_1 спірних нежитлових приміщень з листопада 2020 року по грудень 2022 року, яка становить 137177,58 грн. Вказана сума збитку нанесена АТ «Тернопільський радіозавод «ОРІОН» в результаті використання виробничих площ заводу ОСОБА_1 розраховано відповідно до експертих висновків за результатами проведення судово-економічної експертизи від 07.06.2023 року, яка була прийнята апеляційним судом з урахуванням вимог ст.367 ЦПК України та враховуючи ті обставини, яке значення має даний доказ для вирішення справи та поважних причин його неподання до суду першої інстанції.        
       У задоволенні решти зустрічних позовних вимог потрібно відмовити за безпідставністю.
       Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням зустрічних позовних вимог, пропорційно до задоволених вимог, із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та апеляційному суді у сумі 3429 грн 45 коп (1371,78 грн + 2057,66 грн).
       Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд , - 
постановив:
       Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" - адвоката Кучмія Миколи Ярославовича задовольнити частково.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
       Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким зустрічний позов Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» задовольнити частково. 
       Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» (46000, м.Тернопіль, вул.15 Квітня,6, код.ЄДРПОУ:2074702472) 137177 грн 58 коп коштів за безпідставно збережене майно та 3429 грн 45 коп судового збору, сплаченого в суді першої інстанції та апеляційному суді.
       У задоволенні інших зустрічних позовних вимог відмовити.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2022 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Тернопільський радіозавод «Оріон» про стягнення коштів залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 16 жовтня 2023 року.

Головуючий Дикун С.І. 

Судді: Гірський Б.О.

                                                                                Хома М.В.