ПОСТАНОВА 
Іменем України

04 грудня 2023 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 398/4057/22
провадження № 22-ц/4809/1230/23 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:        
       Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І., 
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «ОТП Банк», 
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2023 року у складі судді Стручкової Л. І. і

В С Т А Н О В И В :

       Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2022 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі – АТ «ОТП Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь суму заборгованості за Договором № 2015673344_CARD від 18.06.2017 станом на 03.10.2022 у розмірі 41 661 грн 06 коп та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 481 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 18.06.2017 між АТ «ОТП банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2015673344, на підставі якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав його на умовах, передбачених кредитним договором. 
На підтвердження отримання картки ОСОБА_1 було видано розписку, на якій вона своїм підписом підтвердила видачу та отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк» та, що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена.
В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 03.10.2022, утворилась заборгованість у розмірі 41 661,06 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту – 21 759,09 грн; заборгованості за відсотками – 2 557,04 грн; заборгованості за прострочене тіло кредиту – 9 240,91 грн; заборгованості за простроченими відсотками – 8 104,02 грн.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2023 року позовні вимоги АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № 2015673344_CARD від 18.06.2017 станом на 03.10.2022 в розмірі 41 661 грн 06 коп, що складається з: заборгованості за тілом кредиту – 21 759,09 грн; заборгованості за відсотками – 2 557,04 грн; заборгованості за прострочене тіло кредиту – 9 240,91 грн; заборгованості за простроченими відсотками – 8 104,02 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» судовий збір в розмірі 2 481 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що  на виконання умов укладеного з відповідачем договору про надання банківських послуг № 2015673344_CARD від 18.06.2017, позивачем надавалися ОСОБА_1 у кредит грошові кошти, однак, остання свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконала, як наслідок, у неї утворилася заборгованість.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 398/4057/22 за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2023 року та відмовити в задоволенні позову АТ «ОТП Банк».
Апеляційна скарга мотивована тим, що кредит був повністю повернутий банку відповідачем.
АТ «ОТП Банк» не надало позивачу повний фактичний розарухнок заборгованості за договором з відображенням ставок та сум, які бралися за основу при розрахунках, періоду нарахування боргу з урахуванням погашених сум.
Крім того, у цій заяві анкеті, підписаній сторонами, відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) та її визначеного розміру.
У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують надання відповідачу кредиту та суму наданого відповідачу кредитного ліміту, а також видачу кредитної картки та настання строку повернення кредиту.
Наданий позивачем розрахунок кредитної та звіт заборгованості не є безспірними доказами існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем.
Також, позивачем не надано доказу того, що відповідачу надано саме споживчий кредит, оскільки відсутні відомості на придбання якої продукції чи товару надані кредитодавцем (пазивачем) ці кошти.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Від АТ «ОТП «Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.04.2023 залишити без змін.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову становить 41 661 грн 06 коп, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2023 становить 268 400 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 18.06.2017 між АТ «ОТП банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2015673344, на підставі якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав його на умовах, передбачених кредитним договором. 
Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, кредит видається у розмірі 6 590,70 грн на придбання товару у продавця, на сплату комісії за надання кредиту у розмірі 131,81 грн та 250 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме, послуга «СМС-інформування». 
Загальний розмір кредиту становить 6 972,51 грн.
Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, строк кредиту 7 місяців.
Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту не пізніше 18.01.2018.
Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила кредитування та Публічний договір, що розміщені на сайті Банку: https:www.otpbank.com.ua. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що ознайомився з Правилами кредитування та Публічним договором, погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ними, а також підтверджує факт отримання примірника Правил кредитування.
Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 2015673344 від 18.06.2017, графіку платежів та розрахунку загальної вартості споживчого кредиту з рахуванням вартості всіх супутніх послуг зазначено детально строк кредиту - 7 місяців, сума кредиту за договором – 6 972,51 грн, вартість товару – 7 590,70 грн, процентна ставка – 0,01% річних, вартість послуг – 250,00 грн за послугу «СМС+довідка». Щомісячний платіж позичальника становить 997,00 грн, крім останнього 990,75 грн.
На підтвердження отримання картки ОСОБА_1 було видано розписку на якій вона своїм підписом підтвердила видачу та отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк» та що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена.
Доказами придбання товару за кошти Банку є рахунок-фактура та видаткова накладна № 2015673344 від 18.06.2017, відповідно до якої ОСОБА_1 було придбано наступний товар: смартфон «Samsung SM-J710 Galaxy J7 DS Gold» вартістю 6 499,90 грн, і інші товари на загальну вартість 1 090,80 грн, кредитний договір № 2015673344 від 18.06.2017.
В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 03.10.2022, утворилась заборгованість у розмірі 41 661,06 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту – 21759,09 грн; заборгованості за відсотками – 2 557,04 грн; заборгованості за прострочене тіло кредиту – 9 240,91 грн; заборгованості за простроченими відсотками – 8 104,02 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виконання умов укладеного з відповідачем договору про надання банківських послуг № 2015673344_CARD від 18.06.2017, позивачем надавалися ОСОБА_1 у кредит грошові кошти, однак, остання свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконала, як наслідок, у неї утворилася заборгованість.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенізакономяк істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому зазакономнадані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ОТП Банк»»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.
Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону, фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.
Матеріалами справи підтверджується, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, позивачем було надано до суду першої інстанції письмові докази, зокрема:
1)копію Кредитного договору № 2015673344 від 18.06.2017 про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» з додатком (а.с. 55);
2)копію Анкети-заяви на отримання кредиту № 2015673344 від 18.06.2017 про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» (а. с. 56);
3)Довідку від 03.10.2022 про наявність заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 2015673344_CARD від 18.06.2017 по рахунку № НОМЕР_1 (а. с. 27);
4)Звіт-рахунок за період з 20.06.2017 по 03.10.2022 по рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , який містить печатку банку та підпис відповідальної особи (а. с. 28-54);
5)Розрахунок заборгованості за договором № 2015673344_CARD від 18.06.2017 картковий рахунок НОМЕР_2 (а. с. 11-26);
6)копію Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжник пластикових карток (особистих) (публічний) (а. с. 60-75).
Звертаючись до суду з позовом АТ «ОТП Банк» посилалось на те, що у відповідача виникла заборгованість у зв`язку з коритуванням кредитною лінією на підставі п. 2 Кредитного договору.
Згідно пункту 2.1 вказаного договору за умовами належного виконання позичальником умов Кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення про надання держателю кредиту, банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCardStandart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, реквізитів чи без використання картки.
Згідно пункту 2.2 Кредитного договору розмір кредитного ліміту – 1 000 грн.
Строк дії кредитної лінії становить три роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору (пункт 2.3 Кредитного договору).
З наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 висловила однозначне бажання скористатися запропонованими позивачем банківськими послугами, що також не заперечується відповідачем.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наданий позивачем звіт-рахунок, який завірений підписом представника, відповідає вимогам первинного документу, а тому є належним та допустимим доказом.
З аналізу наданого позивачем звіту-рахунку щодо ОСОБА_1 за період з 20.06.2017 по 03.10.2022, вбачається, що відповідач дійсно отримувала кредитні кошти в АТ «ОТП Банк», користувалася ними та здійснювала їх погашення.
Зокрема за вказаний період ОСОБА_1 витрачено кошти в сумі 44 405 грн 97 коп, а повернуто кошти в розмірі 61 876 грн 65 коп, що свідчить про відсутність заборгованості відповідача перед банком за тілом кредиту, а навпаки наявна переплата.
За таких обставин відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21 759 грн 09 коп та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 9 240 грн 91 коп.
Крім заборгованості за тілом кредиту, позивач також просив стягнути з відповідача заборгованість за відсотками у розмірі 2 557 грн 04 коп та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 8 104 грн 02 коп.
Пунктом 2.4 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти у розмірі встановленому Тарифами Банку та на дату Угоди розмір процентів становить 40% річних по операціях, розрахунків карткою за товари та в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банках та пунктах видачі готівки. 
При цьому, матеріали справи не містять зазначених в Кредитному договорі  Тарифів Банку, а також даних про те, які саме Тарифи Банку розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи договір, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Зазначене позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування АТ «ОТП Банк» відповідачу відсотків, а тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за відсотками в розмірі 2 557 грн 04 коп та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8 104 грн 02 коп.
З наданого позивачем звіту-рахунку ОСОБА_1 вбачається, що до суми заборгованості, яку просив АТ «ОТП банк» стягнути на свою користь, безпідставно були включені штрафи, додаткова плата за зняття готівки, плата за користування кредитними коштами та щомісячна плата за смс-інформування, оскільки розділ 2 Кредитного договору, який регламентує порядок видачі та обслуговування кредитної картки позичальника, не містить зазначених умов, як наслідок факт погодження позичальником зазначених умов використання кредитної кратки банком не доведено.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 рокуу справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21)відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20 (провадження № 61-16470св20), та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Таким чином, з огляду на те, що відповідачем було повністю повернуто, надані АТ «ОТП Банк» кошти, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 2015673344_CARD від 18.06.2017 у розмірі 41 661 грн 06 коп, у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції, розглядаючи позовні вимоги АТ «ОТП Банк» неправильно застосував норми матеріального права та внаслідок неправильно наданої оцінки наданим позивачем доказам дійшов помилкового висновоку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1,3, 4 ч. 1 є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.
З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог, в порядку розподілу судових витрат сплачений  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 3 721 грн 50 коп підлягає стягненню на її користь з АТ «ОТП Банк». 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ 21685166) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 3 721 (три дисячі сімсот двадцять одна) грн 50 коп судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя                 С. І. Мурашко 

Судді          О. Л. Карпенко

О. І. Чельник