УХВАЛА
 
20 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 758/3096/23
провадження № 61-16227ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., 
розглянув касаційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» на постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Профпереробка» про стягнення коштів,
 
В С Т А Н О В И В :
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (далі - комунальне підприємство), Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Профпереробка» з позовом про стягнення коштів у розмірі 100 465,44 грн. 
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2023 року в позові відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2023 року скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову.
Стягнено на користь ОСОБА_1 з комунального підприємства, Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Профпереробка» солідарно кошти у розмірі 100 465,44 грн. 
У листопаді 2023 року комунальне підприємство звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684,00 грн.
Позивачка просила стягнути кошти у розмірі 100 465,44 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн*100=268 400,00 грн).
Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до закону і окремого визнання її такою не потребує.
У касаційній скарзі комунальне підприємство не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції зазначає, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для заявника, оскільки суд апеляційної інстанції неправильно встановив обставини. 
 
Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути вагомим питанням правозастосовчої практики, мати винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значимістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.
Заявник не зазначив, в чому полягає значущість для держави і суспільства правового питання, яке на його думку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Зазначення підстав касаційного оскарження є лише вимогою до форми та змісту касаційної скарги відповідно до цивільного процесуального закону, проте не є безумовною підставою для відкриття провадження у малозначній справі. 
Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що справа має для нього виняткове значення, зводиться до незгоди із рішенням суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.
Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначені.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» на постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Профпереробка» про стягнення коштів відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             А. С. Олійник
                І. Ю. Гулейков
                О. В. Ступак