УХВАЛА
20 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 201/2319/23
провадження № 61-17603ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., 
розглянувши касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2023 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, Департаменту патрульної поліції, Національної поліції України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 27 лютого 2023 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, Департаменту патрульної поліції, Національної поліції України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду в розмірі 20 543,01 грн.
В обґрунтування позову посилався на те, що Кіровський районний суд                                 м. Дніпропетровська постановою від 02 листопада 2022 року визнав ОСОБА_1 винним на підставі частини п`ятої статті 122 КУпАП і наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн за те, що позивач 10 вересня 2022 року в Центральному районі м. Дніпра в умовах інтенсивного руху на вулиці Шмідта, 2, керуючи транспортним засобом «Hundayі-10» з номерним знаком НОМЕР_1 , самовпевнено перестроювався ліворуч в порушення підпункту 2.3 (д), 10.3 Правил дорожнього руху без завчасно увімкненого покажчика повороту, не даючи дороги попутному автомобілю «Honda Accord» з номерним знаком НОМЕР_2 , що рухався у цій лівій смузі, примусивши водія цього транспортного засобу ОСОБА_2 для забезпечення особистої безпеки та безпеки своїх пасажирів відворотом керма ліворуч змінити свій напрямок руху з виїздом на трамвайну колію та вжити гальмування до повної зупинки, чим спричинив створення аварійної обстановки.
Дніпровський апеляційний суд постановою від 13 грудня 2022 року скасував постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада          2022 року та закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 17 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду задовольнив частково. Стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку. 
Відмовив у задоволенні позову до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. 
Вирішив питання щодо судового збору.
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська додатковим рішенням від 07 вересня 2023 року стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат 200 грн шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку.
Дніпровський апеляційний суд постановою від 08 листопада 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту патрульної поліції залишив без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2023 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська                           від 07 вересня 2023 року залишив без змін.
05 грудня 2023 року Департамент патрульної поліції подав до суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня               2023 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська        від 07 вересня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                         від 08 листопада 2023 року, в якій просив скасувати оскаржувані рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Отже, зазначена справа не підлягає касаційному оскарженню.
Департамент патрульної поліції зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а розгляд даної справи Верховним Судом є необхідним для правильного застосування діючого законодавства під час вирішення аналогічних питань в майбутньому, а також для недопущення порушень прав та інтересів учасників правовідносин по даній справі.
Також справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Розгляд даної справи сприятиме більш чіткому розумінню як судами попередніх інстанцій, так і учасниками судових проваджень застосування правових норм визначеної сфери права саме у даній категорії справ та однаковому вирішенню судами наведених питань.
Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі потребує належних, фундаментальних обґрунтувань.
З врахуванням наведених доводів, Верховний Суд визнає, що винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовані.
При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу rаtione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.
З урахуванням того, що заявник подав касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання про зупинення дії оскаржуваних рішень.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду                           м. Дніпропетровська від 17 серпня 2023 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, Департаменту патрульної поліції, Національної поліції України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                              І. В. Литвиненко  
 
А. І. Грушицький
 
Є. В. Петров