Номер провадження: 22-ц/813/6434/23 
Справа № 523/18869/15-ц
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя — Кострицький В.В. (суддя - доповідач),
судді – Комлева О.С., Стахова Н.В., 
за участю секретаря судового засідання Гуденко Д.О.,
учасники справи:
позивач  —  Департамент комунальної власності Одеської міської ради
відповідач  — ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Тонкошкурої Валентини Леонідівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Шевчук Ю.В., у приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Одеська міська рада, в якому просить усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_1 з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 25,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та передати зазначене приміщення територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.
Позов обґрунтовано тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» був затверджений перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно - територіальних одиниць (комунальної власності). Зокрема, до такого майна був віднесений житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів. На виконання зазначеної постанови було прийнято рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 р. № 266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області» до переліку державного майна, що передається у власність міст обласного підпорядкування був включений житловий та нежитловий фонд місцевих рад народних депутатів. Нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 25,6 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, згідно свідоцтва про право власності від 21.03.2012 року № СЛЕ 571290, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 16.02.2012 року № 51. Витяг про державну реєстрацію від 11.04.2012 року № 33793792. Відповідно до рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 р. № 56-V «Про впорядкування роботи виконавчих органів Одеської міської ради з виконання функцій орендодавця нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Одеси», єдиним органом, що здійснює управління комунальною власністю Одеської міської ради є Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент комунальної власності Одеської міської ради. Відповідно до положення «Про департамент комунальної власності Одеської міської радн», яке затверджене рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 року № 384-VI Департамент комунальної власності Одеської міської ради є правонаступником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради. Тому, спірний об`єкт нерухомості знаходиться у віданні Департаменту. За договором оренди № 58/83 від 05.08.2013 року, Департаментом комунальної власності Одеської міської ради нежитлове приміщення, загальною площею 25,6 кв.м., що розташоване за дресою: АДРЕСА_1 передано у платне тимчасове користування фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 . Виходами за адресою (акти обстеження від 22.07.2014 року, 01.07.2014 року,) комісією Іепартаменту встановлено що нежитлове приміщення ціершого поверху, загальною площею 15,6 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без належних правових підстав займає третя особа, а саме ОСОБА_1 . А тому, ОСОБА_1 порушує права та законні інтереси територіальної ромади м. Одеси в особі Одеської міської ради від імені якої, як управитель комунального майна діє Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Короткий зміст рішення суду
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2023 року позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення – задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_1 з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 25,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та передати зазначене приміщення територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради ). Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради судовий збір у розмірі 1 218 гривень.
Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 здійснив самочинне будівництво без документів, що не дають право ОСОБА_1 на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Враховуючи те, що за змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності — це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст, 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, а відтак виключає це майно з цивільного обороту (правова позиція Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-286 цс 15). При таких обставинах, позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням представник відповідача звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що враховуючи висновки Верховного суду від 19.02.2020 р. у справі 523/18869/15-ц щодо встановлення факту наявності (відсутності) спірного нежитлового приміщення при новому розгляді справи у суді першої інстанції, враховуючи обґрунтування позову, вважаю, що обов`язком позивача було довести факт наявності спірного нежитлового приміщення, а саме передачу спірного майна у комунальну власність у листопаді місяці 1991 року з характеристиками, які відображені у технічному паспорті виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 13.10. 2011 року на замовлення Позивача, а обов`язком ОСОБА_1 було доведення перед судом факту не переобладнання ним спірного гаражу, а побудову у серпні місяці 2011 року нового гаражу. Враховуючи обґрунтування позову позивачем, відповідач приходить до висновку що станом на листопад місяць 1991 рік спірне приміщення було наявне з певними ідентифікуючим ознаками та характеристикою, а саме ідентичною характеристикою, відображеною у технічному паспорті, виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 13.10. 2011 р. на замовлення Позивача. / т.1 а.с. 8 -11 /. Крім зазначеного у п.1. рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року №266-ХХІ затверджено перелік державного майна, що передається у власність обласної ради народних депутатів, міст обласного підпорядкування та районів області, згідно додатків №1-3, а самі додатки в якості доказу в якому стані та з якими характеристиками об`єкту був переданий об`єкт позивач не надав. З рішення Одеської міської ради від 16.02.2012 року №51 "Про реєстрацію об`єктів комунальної власності м. Одеси" вбачається, що воно приймалось відповідно до рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991року №266-І"Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області" (рішення додано до відзиву, взято з офіційного сайту виконкому Одеської міської ради). Відповідач свої заперечення проти позову обґрунтовував тим, що спірне приміщення, передане у комунальну власність 1991 року, нежитлове приміщення першого поверху № 505 загальною площею 25,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яке є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради згідно свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення першого поверху № 505 від 21 березня 2012 року № САЕ 57129 - відсутнє. За адресую: АДРЕСА_1 знаходиться гараж, технічні характеристики якого відображені у технічному паспорті, виготовленого станом на 20.09.2013 рік з якого вбачається, що гараж з фундаментом із бетону, стіни – черепашник, покрівля метало профіль, перекриття дерев`яні балки, підлога бетонна, висота 2,80, площа основи (забудови) 28,3 кв.м., об`єм 79 куб. м., на плані гаражу вбачається, що по внутрішнім обмірам: загальна площа гаража 23,4 кв.м., передня стіна (вхід) 3,53 м., задня стінка 3,05 метрів, довжина гаражу 7,25 м. , висота приміщення 2,66 м., за зовнішнім обміром: передня стінка (вхід) 3,94 м., задня стінка 3,46 м., бокова стінка 7,65 м. / Т.1. а.с.112,113 /, який у серпні місяці 2011 року був збудований ОСОБА_1 за особисті кошти, на місці де знаходився дерев`яний сарай, площею 16,0 кв.м. Факт того, що спірне нежитлового приміщення у листопаді місяці 1991 року загальною площею 25,6 кв.м., з характеристиками, які відображені у технічному паспорті виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 13.10. 2011 року на замовлення Позивача, позивачу передане не було, Відповідачем спростовується та підтверджується наступними доказами: - додатки №1-3 до рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року №266-ХХІ. Із зазначеного додатку не вбачається, що станом на 25.11.1991 рік було наявне нежитлового приміщення 505, за адресую АДРЕСА_1 , з певними ідентифікуючим ознаками та характеристикою, а саме: характеристикою, відображеною у технічному паспорті, виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 13 жовтня 2011 року на замовлення Позивача. / т.1 а.с. 8 -11 /, /т.2 а.с.152 -155/. -відповідь від 20.05.2020 року № 130/вих з КП "ЖКС" "Пересипський" - Житловий будинок, який розташований за адресую: м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва,167 розпорядженням міського голови від 28.01.2003 року № 97-01 р. будо передано на баланс " КП "ДЄЗ "Пересипське "". КП "ДЄЗ "Пересипське "" на підставі рішення Одеської міської ради від 05.04.2007 року № 1165-V(із змінами внесеними рішенням одеської міської ради від 04.07.2007 року № 1449- V ) було перейменовано в КП "ЖКС "Пересипський". На час передачі на прибудинковій території вказаного житлового будинку знаходились підсобні приміщення. Інформацією щодо надання у користування вказаного в запиті нежитлового приміщення (сарай) ОСОБА_4 КП "ЖКС "Пересипський" не володіє. Документів щодо вказаного нежитлового приміщення в наявності немає. Актів обстеження, актів прийому - передачі вказаного нежитлового приміщення в наявності КП "ЖКС "Пересипський" немає. Інформація про технічні характеристики вказаного нежитлового приміщення в КП "ЖКС" Пересипський відсутня. /т.2 а.с.118/ - відповідь від 25.05.20 року № 95, якою було надано завірену копію розпорядження міського голови від 28.01.2003 року № 97-01 р. "Про передачу майна у повне господарське відання комунальним підприємствам "Дирекція єдиного замовника" та завірену копію витягу з додатку до № 46 до розпорядження міського голови від 28.01.2003 року № 97-01 р. З розпорядження міського голови від 28.01.2003 року № 97-01 р. вбачається, що Управлінню житлово - комунального господарства передати майно з балансу управління на баланс КП "Дирекція єдиного замовника" додатки № 46,47. Із додатку № 46 під пунктом 605 вбачається, що передано : Чорноморського козацтва,167. /т.2 а.с.119,120/ - відповідь від 25.05.2020 року №2566-11/149 з КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради відповідно якої у підприємства тимчасово відсутній доступ до відділу архівної документації та зберігання матеріалів технічної інвентаризації підприємства, тому перевірити наявність та надати копії документів про які йде мова у запиті на даний час неможливо. При наданні відповіді підприємство посилалось на Ухвалу слідчого судді № 947/30164/19 про арешт майна у кримінальному провадженні відповідно якої накладено арешт на нежитлову будівлю за адресую : АДРЕСА_2 (адмінбудівля КП "БТІ" ОМР), шляхом забороні відчуження, розпорядження, користування та вхід будь - кому до вказаного нежитлового приміщення, а також винос речей та документів /т.2 а.с.117/ -відповідь від 05.06.2020 року № 103/вх Комунального підприємства «ЖК сервіс «Пересипський»» з якого вбачається, що акти прийому – передачі майна житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в КП «ЖКС «Пересипський»» в наявності немає. На час передачі вказаний житловий будинок не був обладнаний центральним опаленням, для зберігання твердого палива були передбачені підсобні приміщення (сараї). Документального підтвердження наявності на час передачі на прибудинковій території вказаного житлового будинку підсобних приміщень в КП «ЖКС «Пересипський»» в наявності не має. Але даний факт в разі потреби можуть підтвердити мешканці будинку /т.2 а.с.156 /. - відповідь від 09.09.2020 року № 3028- 11.1-34 з якого вбачається, що акти прийому – передачі майна до комунальних підприємств «Дирекція єдиного замовника» на зберігання до департаменту не надходили. /т.2 а.с.158 /. У відзиві на позов ОСОБА_1 надавав пояснення суду на підставі чого його родина володіла сараєм на місці якого був збудований у серпні місяці 2011 року гараж. Мама ОСОБА_1 - ОСОБА_4 працювала двірником У ЖЕО №115 Ленінського району з 01.06.1987 року по 26.12.1997 рік і отримала квартиру за адресую: АДРЕСА_3 . У 1987 році ОСОБА_4 було виділено, для зберігання дров та вугілля, окреме старе приміщення - сарай №006, площею 16,0 кв. м., некапітальна споруда збудована з дерева, який розташований у дворі будинку АДРЕСА_1 . У квітні 1997 року квартира АДРЕСА_4 була передана у спільну часткову власність: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.04.1997 року Наявність сараю, виділеного ОСОБА_1 та користування сараєм підтверджується викопіюванням двору по АДРЕСА_1 , складений виконуючим обов`язки начальника дільниці № 3 КП ЖКС «Пересипський» та майстром дільниці від 23.06.2014 року 13.09.2011 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім`я начальника ЖКС «Пересипський» відповідно якої, ОСОБА_1 просив надати згоду на відновлення та ремонт його сараю. Будівництво гаражу було здійснено у серпні місяці 2011 року, а заява від 13.09.2011 року ОСОБА_1 на ім`я начальника ЖКС «Пересипський» , була подана після будівництва гаражу . За один тиждень у серпні місяці 2011 року ОСОБА_1 збудував нове нежитлове приміщення - гараж, технічні характеристики якого відображені у технічному паспорті, виготовленого станом на 20.09.2013 рік з якого вбачається, що гараж з фундаментом із бетону, стіни – черепашник, покрівля метало профіль, перекриття дерев`яні балки, підлога бетонна, висота 2,80, площа основи (забудови) 28,3 кв.м., об`єм 79 куб. м., на плані гаражу вбачається, що по внутрішнім обмірам: загальна площа гаража 23,4 кв.м., передня стіна (вхід) 3,53 м., задня стінка 3,05 метрів, довжина гаражу 7,25 м. , висота приміщення 2,66 м., за зовнішнім обміром: передня стінка (вхід) 3,94 м., задня стінка 3,46 м., бокова стінка 7,65 м. /т.1 а.с.112,113 / Факт користування Відповідачем новозбудованим об`єктом - гаражем, за адресую АДРЕСА_1 у 2013 році підтверджується договором 39/3 пайової участі для власників (користувачів, орендарів) гаражів для утримання об`єктів благоустрою, укладений між КП ЖКС "Пересипський" та ОСОБА_1 , хоча і у п. 1.3. договору зазначена площа, яка не відповідала на момент укладання договору фактичній площі гаражу. ( т. 1 стр. 139-141) Факт відсутності нежитлового приміщення № 505 першого поверху загальною площею 25,6 кв.м., станом на серпень місяць 2011 року та будівництво гаражу ОСОБА_1 за адресую: АДРЕСА_1 на місці сараю, площею 16, 0 кв.м. підтверджується: - фотознімками з яких вбачається, що на місці, на якому як зазначає позивач розташований об`єкт, який належить позивачу на праві власності - відсутня капітальна споруда, вбачається будівельне місце, встановлення залізних дверей для гаражу та початок будівництва нового об`єкту (копії 4 фотокарток на 1 аркуші наявні в матеріалах справи том 2 додані до відзиву) . - відеозаписом, який наявний у матеріалах цивільної справи № 523/15600/13-Ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору Департамент комунальної власності Одеської міської ради, КП ЖКС «Пересипський», про усунення перешкод у користуванні майном та буде наданий нами у судовому засіданні. Копія зазначеного відеозапису приєднана до матеріалів даної справи за клопотанням відповідача. - протоколом огляду приміщення від 25.07.2014 року по справі № 523/15600/13-Ц та додатком до протоколу огляду приміщення, з яких вбачається, Суд у складі судді та секретаря оглянувши приміщення за адресую АДРЕСА_1 за клопотанням ОСОБА_1 провів наступні дії: Було оглянуту приміщення та встановлено, що ширина складає ( в передній частині приміщення) – 3,541 м., в задній частині – 3,39 м., довжина приміщення – 7,26 м. , довжина воріт – 2,70 м, висота приміщення – 2,66 м. Встановлено, що приміщення є новою будівлею. (ухвала суду від 10.10.2013 року № 523/15600/13-Ц , копія протоколу огляду, додаток до протоколу огляду приміщення наявні в матеріалах справи, додані до відзиву на позов, том 2 ). - показаннями трьох свідків , допитаних у судовому засіданні 02.05.2023 року. Справа № 523/15600/13-Ц витребувана та приєднана до даної справи за клопотанням представника відповідача для огляду в оригіналів доказів, які наявні у справі 523/15600/13-Ц , та копії яких були долучені в якості доказів до даної справи. ІІІ. При розгляді справи в супереч ч.1 ст. 229, 89 ЦПК України суд не дослідив та не надав оцінку доказам наданим відповідачем, чим порушив норми процесуального права, а саме : - викопіювання двору по АДРЕСА_1 , складений виконуючим обов`язки начальника дільниці № 3 КП ЖКС «Пересипський» та майстром дільниці від 23.06.2014 року (том 2 додаток до відзиву ); - заява від 13.09.2011 року ОСОБА_1 на ім`я начальника ЖКС «Пересипський» відповідно якої, ОСОБА_1 просив надати згоду на відновлення та ремонт його сараю (том 2 додаток до відзиву ); - фотокартки (том 2 додаток до відзиву); - відеозапис (том 2 додаток до відзиву); - протокол огляду приміщення від 25.07.2014 року по справі № 523/15600/13-Ц та додатком до протоколу огляду приміщення (том 2 додаток до відзиву); - додатки №1-3 до рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року №266-ХХІ. Із зазначеного додатку не вбачається, що станом на 25.11.1991 рік було наявне нежитлового приміщення 505, за адресою АДРЕСА_1 , з певними ідентифікуючим ознаками та характеристикою, а саме: характеристикою, відображеною у технічному паспорті, виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 13 жовтня 2011 року на замовлення Позивача. /т.2 а.с.152 -155/, / т.1 а.с. 8 -11 /. - відповідь від 20.05.2020 року № 130/вих з КП "ЖКС" "Пересипський" , відповідно якої Житловий будинок, який розташований за адресою : м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва,167 розпорядженням міського голови від 28.01.2003 року № 97-01 р. будо передано на баланс " КП "ДЄЗ "Пересипське "". КП "ДЄЗ "Пересипське "" на підставі рішення Одеської міської ради від 05.04.2007 року № 1165-V(із змінами внесеними рішенням одеської міської ради від 04.07.2007 року № 1449- V ) було перейменовано в КП "ЖКС "Пересипський". На час передачі на прибудинковій території вказаного житлового будинку знаходились підсобні приміщення. Інформацією щодо надання у користування вказаного в запиті нежитлового приміщення (сарай) ОСОБА_4 КП "ЖКС "Пересипський" не володіє. Документів щодо вказаного нежитлового приміщення в наявності немає. Актів обстеження, актів прийому - передачі вказаного нежитлового приміщення в наявності КП "ЖКС "Пересипський" немає. Інформація про технічні характеристики вказаного нежитлового приміщення в КП "ЖКС" Пересипський відсутня. /т.2 а.с.118/ - відповідь від 25.05.20 року № 95, якою було надано завірену копію розпорядження міського голови від 28.01.2003 року № 97-01 р. "Про передачу майна у повне господарське відання комунальним підприємствам "Дирекція єдиного замовника" та завірену копію витягу з додатку до № 46 до розпорядження міського голови від 28.01.2003 року № 97-01 р. .З розпорядження міського голови від 28.01.2003 року № 97-01 р. вбачається, що Управлінню житлово - комунального господарства передати майно з балансу управління на баланс КП "Дирекція єдиного замовника" додатки № 46,47. Із додатку № 46 під пунктом 605 вбачається, що передано : Чорноморського козацтва,167. /т.2 а.с.119,120/ - відповідь від 25.05.2020 року №2566-11/149 з КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради відповідно якої у підприємства тимчасово відсутній доступ до відділу архівної документації та зберігання матеріалів технічної інвентаризації підприємства, тому перевірити наявність та надати копії документів про які йде мова у запиті на даний час неможливо. При наданні відповіді підприємство посилалось на Ухвалу слідчого судді № 947/30164/19 про арешт майна у кримінальному провадженні відповідно якої накладено арешт на нежитлову будівлю за адресую: АДРЕСА_2 (адмінбудівля КП "БТІ" ОМР), шляхом забороні відчуження, розпорядження, користування та вхід будь - кому до вказаного нежитлового приміщення, а також винос речей та документів /т.2 а.с.117 / - відповідь від 05.06.2020 року № 103/вх КП «ЖК сервіс «Пересипський»» з якого вбачається, що акти прийому – передачі майна житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в КП «ЖКС «Пересипський»» в наявності немає. На час передачі вказаний житловий будинок не був обладнаний центральним опаленням, для зберігання твердого палива були передбачені підсобні приміщення (сараї). Документального підтвердження наявності на час передачі на прибудинковій території вказаного житлового будинку підсобних приміщень в КП «ЖКС «Пересипський»» в наявності не має. Але даний факт в разі потреби можуть підтвердити мешканці будинку /т.2 а.с.156 /. - відповідь від 09.09.2020 року № 3028- 11.1-34 з якого вбачається, що акти прийому – передачі майна до комунальних підприємств «Дирекція єдиного замовника» на зберігання до департаменту не надходили. /т.2 а.с.158 / Також суд в супереч ст. 89 ЦПК України не надав оцінку доказам - показанням свідків, які засвідчили у судовому засіданні позицію відповідача та надали покази, що дійсно, з часу проживання у дворі мама ОСОБА_1 користувалась дерев`яним сараєм, який її було виділено, для зберігання дров та вугілля, який з часом розсипався, а на його місці у серпні місяці 2011 року свідки допомогли ОСОБА_1 збудувати нову споруду. Споруда була не реконструйована, а збудована на пустому місці, на цьому місці ними був збудований фундамент, вигнані стіни, перекритий дах, поставлені залізні ворота. ІV. Розглядаючи справу, судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником спірного майна, на підставі свідоцтва про право власності від 21.03.2012р., яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 16.02.2012 року №51 (т.1, арк.сп.12). Вважаю, що судом першої інстанції під час нового розгляду справи не виконані висновки зазначені у Постанові Верховного суду від 19.02.2020 р. Верховного суду у частині не встановлено факту наявності (відсутності) спірного нежитлового приміщення, не встановлено чи передавався спірний об`єкт у комунальну власність, в стані з характеристиками, які зазначені у технічному паспорті виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 13 жовтня 2011 року на замовлення Позивача. Задовольняючи позов суд своє рішення обґрунтовував наступними доказами: - свідоцтвом про право власності від 21.03.2012р., яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 16.02.2012 року №51 (т.1, арк.сп.12). - договір оренди нежитлового приміщення №58/83 від 05.08.2013 року про передачу нежитлове приміщення у строкове платне тимчасове користування ОСОБА_2 на строк, з 05.08.2013 року по 05.07.2016 року (т.1, арк.сп.67-70). - акт огляду обстеження нежитлового приміщення від 22.07.2014 року, яким встановлено, що орендатор в приміщенні не знаходиться, воно зайнято третіми особами (сусідами по будинку) (т.1, арк.сп.14). - акт обстеження нежитлового приміщення від 01.07.2014 року, яким встановлено, що нежитлове приміщення, передано в оренду фізичній особі -підприємцю ОСОБА_2 , під розміщення майстерні по ремонту взуття, строком до 05.07.2016 року та встановлено, що орендатор в приміщенні не знаходиться, воно зайнято третіми особами (сусідами по будинку). Приміщення закрито та не використовується (т.1, арк.сп.15). Вважаю, що вищенаведені докази підтверджують тільки, те що позивач 21.03. 2012 року оформив право власності на спірний об`єкт та в послідуючому, маючі право установчі документи на спірне майно, розпорядився спірним майно, шляхом укладання договору оренди із ОСОБА_2 на певний строк. Вважаю, доказів фактичної передачі спірного майна в оренду ОСОБА_2 не було та фактичного користування орендованим майном ОСОБА_2 не було.. Відповідно до п. 8.2. договору оренди №58/83 нежитлового приміщення від 05.08.2013 року, передбачена наявність акту приймання - передачі приміщення, а він позивачем не наданий./т.1 а.с. 67-70/. - Договір №39/3 пайової участі для власників (користувачів, орендарів) гаражів для утримання об`єктів благоустрою від 13.02.2013 року, укладений між КП «ЖКС «Пересипський» та ОСОБА_1 /т.1, арк.сп.139-141/. Згідно п.1.1 предметом вказаного Договору є забезпечення Стороною-1 утримання об`єктів благоустрою, а Стороною-2 своєчасної оплати пайової участі для утримання об`єктів благоустрою у строки та на умовах, передбачених Договором. Характеристики гаражу: площа гаражу, згідно акту обміру (який додається до договору) становить 16,0 кв.м., виготовлений з матеріалу кам`яний. У відзиві ОСОБА_1 зазначав, що факт користування відповідачем новозбудованим об`єктом - гаражем, за адресую АДРЕСА_1 у 2013 році підтверджується договором 39/3 пайової участі для власників (користувачів, орендарів) гаражів для утримання об`єктів благоустрою, укладений між КП ЖКС "Пересипський" та ОСОБА_1 , хоча і у п. 1.3. договору зазначена площа, яка не Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.06.2023 11 відповідала на момент укладання договору фактичній площі гаражу. ( т. 1 стр. 139-141) Площа 16,0 кв.м. – це була площа дерев`яного сараю, на місці якого було збудовано новий об`єкт. - технічний паспорт на спірний гараж, загальною площею 28,3 кв.м., виданий ФОП ОСОБА_6 20.09.2013 року на ім`я ОСОБА_1 /т.1. арк.сп.112-113/. ОСОБА_1 пояснює, що площа гаражу зазначена у даній характеристиці 16,0 кв.м. є помилковою. Площа гаражу, яка відповідає дійсності зазначена у технічному паспорті виготовлений ФОП ОСОБА_6 20.09.2013 року. - акт обстеження від 02.05.2018 року, яким встановлено, що відповідно технічного паспорту на нежитлове приміщення від 13.10.2011 року загальна площа 25,6 кв.м. В ході проведення 02.05.2018 року обстеження нежитлового приміщення першого поверху №505 загальною площею 25,6 кв.м., встановлено, що ним користується ОСОБА_1 , який реконструював вищевказану будівлю без дозвільних документів /т.1, арк.сп.131/. З приводу акту обстеження від 02.05.2018 року, ОСОБА_1 пояснює, що акт складався за його відсутністю, тому він був позбавлений можливості у акті зазначити свої заперечення з приводу того, що гараж ним збудовано заново, а не реконструйовано. Що стосується технічного паспорту на нежитлове приміщення від 13.10.2011 року загальна площа 25,6 кв.м. Відповідно Розділу 3 підрозділу 3.1 до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна в редакції від 23.07.2010 року, затвердженої Наказом Держбуду України 24.05.2001 N 127 Технічній інвентаризації підлягають об`єкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди, а також вбудовані та окремо розташовані захисні споруди. Під час інвентаризації повинні бути обстежені основні конструктивні елементи будинків: фундаменти, стіни, перегородки, над підвальні, міжповерхові та горищні перекриття, підлога, вікна, двері, покрівля; внутрішнє і зовнішнє опорядження; системи опалення та вентиляції водопровідно-каналізаційне обладнання, газове і електрообладнання, ліфти, сміттєпроводи тощо (додаток 11). Роботи з інвентаризації всіх об`єктів повинні здійснюватися на замовлення та за обов`язковою участю замовника (замовників), у присутності якого (яких) проводиться обстеження, що фіксується в абрисі чи ескізі, з обов`язковим підписанням ним (ними) цих документів. Враховуючи вищевикладене, в технічному паспорті відсутнє обстежені основні конструктивні елементи: фундаменти, стіни, підлога, двері, покрівля; внутрішнє і зовнішнє опорядження. В технічному паспорті відсутнє зазначення присутності представника замовника, у присутності якого (яких) проводиться обстеження, що фіксується в абрисі чи ескізі, з обов`язковим підписанням ним (ними) цих документів. З зазначених підстав, вважаю, що технічний паспорт на нежитлове приміщення від 13.10.2011 року не може бути належним та допустимим доказом технічної характеристики спірної споруди. Зазначав, що судом першої інстанції не встановлено, що спірний об`єкт виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, тобто судом першої інстанції встановлено, що спірний об`єкт заново збудовано ОСОБА_1 та є самочинним будівництвом. ОСОБА_1 має намір звертатись до власника земельної ділянки Одеської міської ради із заявою про надання в оренду/ власність земельної ділянки під збудованим об`єктом, але зазначеним правом вважає доцільно скористатись після вирішення судом даного спору та встановлення судом, ОСОБА_1 має намір звертатись до власника земельної ділянки Одеської міської ради із заявою про надання в оренду/ власність земельної ділянки під збудованим об`єктом, але зазначеним правом вважає доцільно скористатись після вирішення судом даного спору та встановлення судом, Вважаю, що суд встановивши, що спірний об`єкт є самочинним будівництвом, то б то збудований відповідачем ОСОБА_1 , при цьому задовольнивши позов, фактично порушив: - право ОСОБА_1 на користування власними матеріалами, обладнанням, тощо.., яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна), - право ОСОБА_1 на набуття збудованого об`єкту у власність. Тобто, суд ухвалюючи оскаржуване рішення, фактично, схвалив набуття у власність територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради 21.03.2012 року об`єкту, який не належав територіальній громаді на час отримання 21.03.2012 року територіальною громадою свідоцтва про право Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.06.2023 14 власності на спірний гараж та який як встановлено судом збудовано ОСОБА_1 у серпні місяці 2011 року та належить ОСОБА_1 .. До реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно особа є власником лише матеріалів, обладнання та іншого майна, що було використано в процесі будівництва. Що стосується висновків суду, що має місце самовільне зайняття спірного приміщення ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 заперечує той факт, що він самовільно зайняв спірне приміщення, тобто приміщення на яке у територіальної громади наявні право установчі документи. Зайняття збудованого ОСОБА_1 приміщення відбувалось на наступних підставах: Відповідно до розпорядження міського голови від 28.01.2003 року № 97-01 р. «Про передачу майна у повне господарське відання комунальним підприємствам «Дирекція єдиного замовника» » Управлінню житлово - комунального господарства передати майно з балансу управління на баланс КП "Дирекція єдиного замовника «Пересипське»" додатки № 46,47. Із додатку № 46 під пунктом 605 вбачається, що передано майно за адресою : АДРЕСА_1 . 13.09.2011 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім`я начальника ЖКС «Пересипський» відповідно якої, ОСОБА_1 просив надати згоду на відновлення та ремонт його сараю. Факт користування Відповідачем новозбудованим об`єктом - гаражем, за адресую АДРЕСА_1 у 2013 році підтверджується договором 39/3 пайової участі для власників (користувачів, орендарів) гаражів для утримання об`єктів благоустрою, укладений між КП ЖКС "Пересипський" та ОСОБА_1 , хоча і у п. 1.3. договору зазначена площа, яка не відповідала на момент укладання договору фактичній площі гаражу. ( т. 1 стр. 139-141) - показаннями трьох свідків , допитаних у судовому засіданні 02.05.2023 року Таким чином, суд першої інстанції встановивши, що спірна споруда збудована, ОСОБА_1 , та після завершення будівництва ОСОБА_1 була набута у власність територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради 21.03.2012 року, сторона відповідача вважає, що суд першої інстанції з врахуванням принципу добросовісності, з врахуванням аксіоми цивільного судочинства: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», повинен був відмовити у задоволенні позову позивачу.

Відзив на апеляційну скаргу
Не погоджуючись з вимогами та доводами апеляційної скарги представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради звернувся з таким відзивом, відповідно до якого зазначав, що з 1991 року у територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради виникло право власності на нежитлове приміщення першого поверху No 505, загальною площею 25,6 кв.м, розташоване за адресою:  АДРЕСА_1 . Окрім того право комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особіОдеської міської ради на нежитлове приміщення першого поверху N° 505, загальною площею 25,6 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується свідоцтвом про право власності від 21.03.2012 року N° CAE 571290 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 16.02.2012 року N° 51 (дані документи чинні та ні ким не оскаржуються). 13.10.2011 року, КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об?єктів нерухомості» видано технічний паспорт на нежитлове приміщення першого поверху в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджує факт цілісності та власне існування об?єкта комунального майна на момент здійснення інвентаризації. За договором оренди N° 58/83 від 05.08.2013 Департамент комунальної власності Одеської міської ради передав у строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 25,6 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 виїзд за Також, зазначаємо, що 02.05.2018 року представником Департаменту здійснено адресою: АДРЕСА_1 та складено акт обстеження нежитлового приміщення першого поверху N° 505, загальною площею 25,6 кв.м. (акт наявний в матеріалах справи) В ході проведення обстеження нежитлового приміщення було встановлено, що нежитловим приміщенням першого поверху No 505, загальною площею 25,5 кв.м., користується громадянин ОСОБА_1 , який реконструював вищезазначене приміщення без дозвільних документів. Вищезазначене підтвердила незацікавлена особа: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 . Департамент зазначає, що положеннями ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» така умова, як «реконструювання приміщення за власний кошт», яка може бути підставою набуття права власності на об?єкт комунальної власності - відсутня. Звертаємо увагу суду, що перед передачею в оренду нежитлового приміщення, ФОП ОСОБА_8 було зроблено звіт про незалежну оцінку ринкової вартості індивідуально визначеного майна комунальної власності у вигляді нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 25,6 км.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В даному звіті наявні фотографії нежитлового приміщення, завірені ФОП ОСОБА_8 . Фотографії були зроблені, як із зовнішньої сторони, так із внутрішньої сторони нежитлової будівлі, що спростовую позицію апелянта про те, що зазначений вище об?єкт комунально майна не існував та документально підтверджуємо, що на 2013 рік приміщення існувало та у Департаменту був доступ до приміщення. Окрім того Департамент вважає наведені судом першої інстанції висновки такими що відповідають принципу законності та грунтуються на належних нормах матеріального права, а отже є обгрунтованими, та полягають у наступному. Також судом першої інстанції встановлено про те, що Одеською міською радою рішення про надання Відповідачу у власність або у користування нежитлове приміщення, загальною площею 25,6 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 не приймалося, тому має місце самовільне зайняття приміщення.
Явка в судове засідання
Сторони та їх представники повідомлені належним чином, про час місце та дату судового засідання, про те в судове засідання не з`явились представники позивача, зявилась представниця відповідача , що не заважає розгляду апляційної скарги у відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія приходить наступного.
Судовою колегією встановлено, що Відповідно до рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 р. № 56-V «Про впорядкування роботи виконавчих органів Одеської міської ради по виконанню функцій орендодавця нежилих приміщень, які є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси», Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради є єдиним уповноваженим органом Одеської міської ради з питань виконання функцій орендодавця нежилих будівель (споруд, приміщень), що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси.
Згідно з Положенням про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, який затверджений рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013р. № 2752-VІ, Департамент є виконавчим органом Одеської міської ради, наділеним повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста.
Судом встановлено про те, що нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 25,6 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, на підставі свідоцтва про право власності від 21.03.2012р. серія НОМЕР_1 , яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 16.02.2012 року №51 (т.1, арк.сп.12).
Судом встановлено про те, що на підставі договору оренди нежитлового приміщення №58/83 від 05.08.2013 року вказане нежитлове приміщення було передано у строкове платне тимчасове користування ОСОБА_2 на строк, з 05.08.2013 року по 05.07.2016 року (т.1, арк.сп.67-70).
Відповідно до Акту огляду обстеження нежитлового приміщення від 22.07.2014 року, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено про те, що нежитлове приміщення, яке розташовано в правому куті двору житлового дому у вбудованій одноповерховій будівлі – боксі, загальною площею 25,6 кв.м. (по технічному паспорту КП «ОМБТІ та РОН» від 13.10.2011 року, свідоцтво про право власності – за Виконавчим комітетом Одеської міської ради – серія НОМЕР_1 від 21.03.2012р.), передано в оренду фізичній особі -підприємцю ОСОБА_2 , під розміщення майстерні по ремонту взуття, строком до 05.07.2016 року.
Обстеженням об`єкту встановлено, що орендатор в приміщенні не знаходиться, воно зайнято третіми особами (сусідами по будинку) (т.1, арк.сп.14).
Відповідно до Акту обстеження нежитлового приміщення від 01.07.2014 року, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено про те, що нежитлове приміщення, яке розташовано в правому куті двору житлового дому у вбудованій одноповерховій будівлі – боксі, загальною площею 25,6 кв.м. (по технічному паспорту КП «ОМБТІ та РОН» від 13.10.2011 року, свідоцтво про право власності – за Виконавчим комітетом Одеської міської ради – серія НОМЕР_1 від 21.03.2012р.) передано в оренду фізичній особі -підприємцю ОСОБА_2 , під розміщення майстерні по ремонту взуття, строком до 05.07.2016 року.
Повторним обстеженням об`єкту встановлено, що орендатор в приміщенні не знаходиться, воно зайнято третіми особами (сусідами по будинку). Приміщення закрито та не використовується (т.1, арк.сп.15).
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.08.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи – Департамент комунальної власності Одеської міської ради, КП ЖКС «Пересипський» про усунення перешкод в користуванні майном відмовлено (т.1, арк.сп.66).
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року апеляційні скарги представника ОСОБА_2 та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відхилено.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.08.2014 року залишено без змін (т.1, арк.сп.73-74).
Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.04.2015 року касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та касаційну скаргу ОСОБА_2 , відхилено.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.08.2014 року та ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року залишено без змін (т.1, арк.сп. 75-76).
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 327 ч. 2 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 1 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
Згідно зі ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові Права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.
Виходячи зі змісту ст. 12 ЗК України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства тощо.
Статтею 116 ЗК України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності.
За таких обставин, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятих в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Із матеріалів справи вбачається Договір №39/3 пайової участі для власників (користувачів, орендарів) гаражів для утримання обєктів благоустрою від 13.02.2013 року, укладений між КП «ЖКС «Пересипський» в особі в.о. директора Козаченка І.А., діючого на підставі Статуту та ОСОБА_1 (т.1, арк.сп.139141).
Згідно п.1.1 предметом вказаного Договору є забезпечення Стороною-1 утримання об`єктів благоустрою, а Стороною-2 своєчасної оплати пайової участі для утримання об`єктів благоустрою у строки та на умовах, передбачених Договором.
Відповідно до п.12. Договору розмір пайової участі 5,0 грн. за 1 кв.м. площі гаража на місяць (з ПДВ) для власників, користувачів, орендарів) гаражів для утримання об`єктів благоустрою встановлено рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 443 від 13.12.2012р.
Характеристики гаражу: площа гаражу, згідно акту обміру (який додається до договору) становить 16,0 кв.м., виготовлений з матеріалу кам`яний.
В матеріалах справи міститься технічний паспорт на гараж по АДРЕСА_1 , загальною площею28,3 кв.м., виданий ФОП ОСОБА_6 20.09.2013 року на ім`я ОСОБА_1 (т.1. арк.сп.112-113).
Відповідно до Акту обстеження від 02.05.2018 року встановлено, що нежитлове приміщення першого поверху №505, загальною площею 25,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 21.03.2012 року. Технічний паспорт на нежитлове приміщення загальною площею 25,6 кв.м. від 13.10.2011 року.
В ході проведення 02.05.2018 року обстеження нежитлового приміщення першого поверху №505 загальною площею 25,6 кв.м., встановлено, що ним користується ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2 , виданий 18.06.2002року Ленінським РВ м. Одеси)(т.1, арк.сп.131).
Суд приходить до висновку про те, що вищевикладені обставини свідчать про те, що дане нежитлове приміщення перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, будь-яким особам у власність чи/або користування для будівництва не надавалось, тобто, об`єкт є самочинно збудованим на землях територіальної громади м. Одеси.
Технічний паспорт - це документ, який має довідкову інформацію про фактичний стан нерухомості, а саме: про площі, поверховості, дату побудови, капремонту, товщину стін, технічні характеристики покрівлі та фундаменту.
Отже, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на об ’ єкт нерухомого майна та не може бути підставою для реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт, загальною площею 28,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Судом встановлено про те, що Одеською міською радою рішення про надання ОСОБА_1 чи/або іншим особам у власність або у користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , не приймалося, тому має місце самовільне зайняття приміщення.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону. її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.
Крім того, згідно зі ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до положень абз. 2 ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури.
Здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Згідно зі ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 здійснив самочинне будівництво без документів, що не дають право ОСОБА_1 на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Враховуючи те, що за змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності — це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст, 376 ІІК України не породжує в неї права власності на таке майно, а відтак виключає це майно з цивільного обороту (правова позиція Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-286 цс 15).
Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво: або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.
Згідно з ч. 1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до ч. 1,2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач не довів належними доказами створення на підставі законних підстав майна.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Посилання апелянта на наявність за адресою: АДРЕСА_1 гаражу, який у серпні місяці 2011 року був збудований ОСОБА_1 за особисті кошти, на місці де знаходився дерев`яний сарай, площею 16,0 кв.м. жодними правовстановлюючими документами не підтверджений . Факт того, що спірне нежитлове приміщення загальною площею 25,6 кв.м., з характеристиками, які відображені у технічному паспорті виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 13.10. 2011 року наявне в матеріалах справи та підтверджено правовстановлюючими документами.
       Обгрунтування апелянтом своєї позиції тим що спірний об`єкт виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, тобто судом першої інстанції встановлено, що спірний об`єкт заново збудовано ОСОБА_1 та є самочинним будівництвом, не відповідає матеріалам справи і може свідчити про протиправний характер дій відповідачу відносно спірного обєкту.
       Позиція апелянта про те, що ОСОБА_1 має намір звертатись до власника земельної ділянки Одеської міської ради із заявою про надання в оренду/ власність земельної ділянки під збудованим об`єктом, свідчить про відсутність на момент розгляду справи будь яких законних підстав для втручання відповідача з метою реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта. В ході проведення 02.05.2018 року обстеження нежитлового приміщення першого поверху №505 загальною площею 25,6 кв.м., встановлено, що ним користується ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2 , виданий 18.06.2002року Ленінським РВ м. Одеси), що не свідчить про створення відповідачем нового приміщення та не надає відповідачу жодного права використання спірного приміщення.
Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги позивачем підлягають задоволенню.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Тонкошкурої Валентини Леонідівни залишити без задоволення.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2023 року залишити без змін
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 30 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді О.С. Комлева 

                                                                                Н.В. Стахова