ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 592/6075/23  Номер провадження 23-з/814/152/23	 Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,
з секретарем Гнітько А.М.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
його захисника Сергеєвої С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сумського апеляційного суду Рунова В.Ю., 
                                        ВСТАНОВИВ: 
Як вбачається із матеріалів справи, постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Захисник Шудренко Т.О. в інтересах порушника оскаржила вказане судове рішення до Сумського апеляційного суду.
04 жовтня 2023 року під час апеляційного розгляду Уріадмкопелі Малхаз заявив відвід головуючій по справі судді Філоновій Ю.О., а за результатами автоматизованого розподілу для розгляду вказаної заяви був визначений суддя Рунов В.Ю.
03 листопада 2023 року ОСОБА_1 у судовому засіданні під час розгляду заяви про відвід судді Філонової Ю.О. заявив відвід судді Рунову В.Ю.
В обґрунтування зазначив, що суддя Рунов В.Ю. вже розглядав у даній справі відвід судді Філоновій Ю.О. і відмовив у його задоволенні.
Крім того, послався на ту обставину, що суддя Рунов В.Ю. у складі колегії суддів Сумського апеляційного суду брав участь в ухваленні рішення, яким обвинувальний вирок Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін.
Тому вважає, що суддя зацікавлений у розгляді справи.
Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2023 року матеріали за заявою ОСОБА_1 про відвід судді Рунову В.Ю. направлені із Сумського апеляційного суду на розгляд до Полтавського апеляційного суду. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення порушника та його захисника на підтримання відводу, перевіривши доводи заяви про відвід судді Рунову В.Ю., приходжу до такого.
Відповідно до приписів ч.2 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення 
Згідно з ч.2 ст.7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
При цьому чинні процесуальні норми цього Кодексу не містять положень щодо обставин, які виключають участь судді в провадженні у справі про адміністративне правопорушення, підстав для відводу та порядку його вирішення. 
Разом з тим, приписами ст.1 та ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. 
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Таким чином, у випадках, коли положення КпАП України не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то застосовуються основні засади судочинства України, передбачені у ст.129 Конституції України, розділі I Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах.
Європейський суд з прав людини у п.66 рішення у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява №4785/02) наголосив, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
Зазначені ОСОБА_1 підстави для відводу судді Рунова В.Ю. вочевидь не свідчать про упередженість чи небезсторонність судді, а також про будь-яку зацікавленість у вирішенні питання про відвід судді, що розглядає справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України відносно ОСОБА_1 .
Більше того, заявлення відводу судді, який розглядає відвід іншому судді, а отже, не здійснює повноваження судді у вказаній справі про адміністративне правопорушення, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у цій справі, свідчить про зловживання порушником правом на відвід.
Враховуючи наведене, необхідне відмовити в задоволенні заяви про відвід судді Рунова В.Ю.

Керуючись ст.7, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.1, ст.2 та ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про відвід судді Сумського апеляційного суду Рунова Володимира Юрійовича.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду                                В.Г. Костенко