П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 400/4066/23	

                                                                                                                     Головуючий в І інстанції: Гордієнко Т.О.
                                                                                  Дата та місце ухвалення рішення: 27.06.2023 р. м. Миколаїв

                     П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                               судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                    судді – Градовського Ю.М.
                                                                    судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційні скарги Головного управління ДПС у Волинській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня           2023 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Восток» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.12.2022 року                   № 0078190702 форми «В».
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення          від 29.12.2022 року № 0078190702. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» судовий збір у сумі 12111 грн. 
Однак, зважаючи на незначний обсяг матеріалів справи (поданих позивачем доказів), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, та те, що у наданих представником позивача документах дані про час, витрачений на правову допомогу, відсутні, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивача.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить стягнути витрати на правничу допомогу у сумі 80000 грн.
Відповідач також подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, та наголошуючи на правомірності податкового повідомлення-рішення з огляду на ненадання до перевірки первинних документів. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача.
Для повного та всебічного розгляду справи, з метою вжиття заходів щодо з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, враховуючи доводи заявленого позову, доводи відповідача про те, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали обставини щодо подання позивачем для проведення перевірки не всіх первинних документів, які підтверджують заявлене бюджетне відшкодування, про що складено акт щодо неподання документів до перевірки, а також, оскільки з боку відповідача до суду не надано запитів до позивача про надання документів до перевірки, актів про неподання документів до перевірки та документів, які були в розпорядженні податкового органу при спірній перевірці, ухвалою від 19.10.2023 року судом апеляційної інстанції:
1) витребувано від Головного управління ДПС у Волинській області:
- листи-запити ГУДПС у Волинській області від 04.11.2022 року, від 08.11.2022 року про надання ТОВ «Восток» документів для проведення перевірки; 
- документи, які надані ТОВ «Восток» для проведення перевірки листами                           від 03.11.2022 року та від 05.11.2022 року;
- результати перевірки дотримання податкового законодавства при формуванні податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Восток» за квітень, травень                2022 року (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення);
- документи, які подавались ТОВ «Восток» до перевірки дотримання податкового законодавства при формуванні податкової звітності з податку на додану вартість                     ТОВ «Восток» за квітень, травень 2022 року (лист ТОВ «Восток» про подання документів для перевірки від 19.10.2022 року);
- акт про ненадання ТОВ «Восток» документів до перевірки від 09.11.2022 року;
2) витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток»: 
- податкові декларації ТОВ «Восток» з ПДВ з квітня по серпень 2022 року з додатками до них;
- результати оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками перевірки дотримання податкового законодавства при формуванні податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Восток» за квітень, травень 2022 року.
З огляду на викладене, колегією суддів застосовані положення ч. 2 ст. 236 КАС України та зупинено провадження у справі до отримання витребуваних доказів.
Також, заслухавши пояснення сторін, враховуючи, що представники сторін не заперечували проти продовження розгляду справи в порядку письмового провадження, колегія суддів дійшла висновку про можливість продовження апеляційного розгляду справи в письмовому провадженні. 
На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції, представником позивача подані додаткові пояснення та податкові декларації з податку на додану вартість за квітень-серпень 2022 року з додатками до них, рішення ДПС України від 03.03.2023 року, акт перевірки              від 02.05.2023 року, податкове повідомлення-рішення від 05.06.2023 року № 373814290704, рішення ДПС України від 24.08.2023 року.
Представником відповідача подано клопотання про залучення до матеріалів справи витребуваних судом апеляційної інстанції доказів.
Поряд з цим, до вказаного клопотання додано: лист ТОВ «Восток» від 08.11.2022 року № 204, який адресований ГУДПС у Волинській області, лист ТОВ «Восток»                               від 03.11.2022 року № 200 про подання документів до перевірки, запити ГУДПС у Волинській області про надання документів до перевірки № 1 від 04.11.2022 року та № 2          від 08.11.2022 року, акт № 1229/07-02/19292376 про ненадання документів до перевірки  ТОВ «Восток», акт від 16.11.2022 року № 8416/03-20-07-02/19292376 та податкове повідомлення-рішення від 29.12.2022 року № 0078190702.
Таким чином, на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції відповідачем не надано: 
- документи, які надані ТОВ «Восток» для проведення перевірки листами від 03.11.2022 року та від 05.11.2022 року;
- результати перевірки дотримання податкового законодавства при формуванні податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Восток» за квітень, травень               2022 року (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення) (замість цього надано акт перевірки та ППР, що оскаржується у даній справі);
- документи, які подавались ТОВ «Восток» до перевірки дотримання податкового законодавства при формуванні податкової звітності з податку на додану вартість                      ТОВ «Восток» за квітень, травень 2022 року (лист ТОВ «Восток» про подання документів для перевірки від 19.10.2022 року).
Станом на 21.12.2023 року вимоги ухвали суду апеляційної інстанції у наведеній частині відповідачем не виконані.
Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2 ст. 77, ч. 9 ст. 80 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
За наведеного правового регулювання, на підставі ст.ст. 77, 80, 237, 309 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі підлягає поновленню та вважає за необхідним продовжити строк розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів та додатково наданих на виконання вимог ухвали про витребування. 
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.03.2023 року, витягу з реєстру платників податку на додану вартість від 01.03.2021 року та ліцензії від 22.11.2010 року, видами економічної діяльності ТОВ «Восток» є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний), 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 60.20 Діяльність у сфері телевізійного мовлення, 61.10 Діяльність у сфері проводового електрозв`язку, а також товариство є платником податку на додану вартість та має ліцензію на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (строк дії необмежений).
20.09.2022 року ТОВ «Восток» подано декларацію з податку на додану вартість за серпень 2022 року (зареєстровано за № 9187773514), у якій задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (п. 19 Декларації) – 916334 грн., суму від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню (п.п. 20.2 Декларації) – 807400 грн., суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (п. 21 Декларації) – 108934 грн.
У зв`язку з поданням ТОВ «Восток» за серпень 2022 року декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та з від`ємним значенням з додатку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., на підставі ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1            ст. 78, п.п. 79.1, 79.2 ст. 79, пп. 69.2 п. 69 підрозд. 10 р. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, 20.10.2022 року Головним управлінням ДПС у Волинській області прийнято наказ № 1838-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Восток» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке виникло за період з квітня 2022 року по серпень 2022 року, в тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету, дата початку перевірки 04.11.2022 року, тривалість 5 робочих днів.
На підставі вказаного наказу, 20.10.2022 року Головним управлінням ДПС у Волинській області також складено повідомлення № 253 про проведення з 04.11.2022 року документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Восток» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке виникло за період з квітня 2022 року по серпень 2022 року, в тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету.
Вказане повідомлення отримано позивачем засобами поштового зв`язку                  01.11.2022 року.
На повідомлення про проведення перевірки від 20.10.2022 року № 253, ТОВ «Восток» 03.11.2022 року та 05.11.2022 року до ГУДПС у Волинській області направило документи для проведення перевірки (лист від 03.11.2022 року № 200, документи за переліком всього на 207 арк., лист від 05.11.2022 року № 201, документи за переліком всього на 428 арк.).
У листі від 03.11.2022 року № 200 позивачем також зазначено, що реєстраційні, кадрові, дозвільні, договірні документи, документація щодо матеріально-технічної бази платника податків за період, охоплений перевіркою, наявні в розпорядженні ГУДПС у Волинській області та на підставі п. 20.3 ст. 20 ПК України можуть бути використані, оскільки були передані платником податків для позапланової невиїзної перевірки за період квітень, травень 2022 року згідно наказу від 20.09.2022 року № 1562-п (лист ТОВ «Восток» від 19.10.2022 року № 181 про направлення ГУДПС у Волинській області для проведення перевірки законності декларування бюджетного відшкодування та від`ємного значення з ПДВ за травень 2022 року, документи за переліком на 471 арк., який отриманий податковим органом 25.10.2022 року). 
Наведені листи та документи для проведення перевірки отримані податковим органом 07.11.2022 року та 08.11.2022 року.
З матеріалів справи також вбачається, що ГУДПС у Волинській області направлялись позивачу запити про надання документів до перевірки № 1 від 04.11.2022 року та № 2               від 08.11.2022 року, на які позивач направив податковому органу лист від 08.11.2022 року          № 204, яким повідомлено про подання документів до перевірки згідно наданих вище листів. 
09.11.2022 року ГУДПС у Волинській області складено акт про ненадання документів до перевірки ТОВ «Восток». 
Крім того, на лист ГУДПС у Волинській області від 07.11.2022 року про проведення інвентаризації та здійснення огляду з фото/відеофіксацією основних засобів, готової продукції, сировини, ТОВ «Восток» направлено матеріали відеофіксації (лист                            від 07.11.2022 року № 202).
Наказом ГУДПС у Волинській області від 10.11.2022 року № 2034-п продовжено термін проведення перевірки на 2 робочих дні з 11.11.2022 року.
В період з 04.11.2022 року по 14.11.2022 року, на підставі повідомлення                             від 20.10.2022 року № 253 та наказів від 20.10.2022 року № 1838-п і від 10.11.2022 року              № 2034-п, Головним управлінням ДПС у Волинській області проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «Восток» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 16.11.2022 року № 8416/03-20-07-02/19292376.
Згідно висновків вказаного акту, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2022 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, в тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків                п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку за серпень 2022 року на суму 807400 грн.
08.12.2022 року засобами поштового зв`язку ТОВ «Восток» подані заперечення на вказаний акт перевірки, до якого додано звіт про використання та запаси палива за серпень 2022 року, звіт про перевезення автомобільним транспортом вантажів за видами вантажів та пасажирів за видами сполучення за ІІІ квартал 2022 року.
В ході розгляду вказаних заперечень вирішено висновок акту перевірки залишити без змін, а заперечення платника без задоволення, про що позивача повідомлено листом ГУДПС у Волинській області від 23.12.2022 року.
На підставі акту перевірки від 16.11.2022 року № 8416/03-20-07-02/19292376, Головним управлінням ДПС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення                   від 29.12.2022 року № 0078190702, яким ТОВ «Восток» відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок у банку за серпень 2022 року у розмірі 807400 грн. по декларації № 9187773514 від 20.09.2022 року. 
23.01.2023 року ТОВ «Восток» подано скаргу на вказане податкове повідомлення-рішення, яка рішенням ДПС України від 24.03.2023 року залишена без задоволення, а ППР – без змін. 
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач подав наданий позов. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене.
Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (далі – ПК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до вимог п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до вимог п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Пунктами 200.1, 200.2, 200.4, 200.7, 200.8 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3              статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.
За правилами п.п. 200.10, 200.11 ст. 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.
Відповідно до вимог пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Згідно пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.
Таким чином, згідно наведених вимог пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, податковим органом може бути проведена документальна позапланова перевірка у разі коли платником подано декларацію з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
У даній справі відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Восток» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету, яке становить більше 100 тис. гривень.
За наведеного правового регулювання та обставин справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно відхилені доводи позивача щодо незаконності оскаржуваної перевірки. 
Зі змісту акту перевірки та матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Восток» подано 20.09.2022 року декларацію з податку на додану вартість за серпень 2022 року (зареєстровано за № 9187773514), у якій задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (п. 19 Декларації) – 916334 грн., суму від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню (п.п. 20.2 Декларації) – 807400 грн., суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (п. 21 Декларації) – 108934 грн. 
В акті перевірки відповідач вказує, що згідно додатку 3 до податкової декларації з ПДВ, ТОВ «Восток» заявляє до бюджетного відшкодування суму в розмірі 807400 грн., звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення - з серпня в сумі 807400 грн.
У відповідності до акту перевірки (таблиця п. 3.3 акту), сума від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, – 807400 грн. сформована: 
- постачальник ТОВ «Восток», період включення до ПК – серпень 2022 року, період ПН – серпень 2022 року, сума ПДВ – 696675,68 грн., номенклатура – імпортні операції;
- постачальник ТОВ «Окко-Бізнес Партнер», період включення до ПК – серпень            2022 року, період ПН – серпень 2022 року, сума ПДВ – 62149,51 грн., номенклатура – дизельне паливо;
- постачальник ТОВ «Прайм Групп Нафта», період включення до ПК – серпень             2022 року, період ПН – серпень 2022 року, сума ПДВ – 48574,76 грн., номенклатура – дизельне паливо.
Згідно пп. 3.3.2 п. 3.3 акту, перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, встановлено її завищення на суму ПДВ 807400 грн., в результаті порушень, описаних в п. 3.1 цього акту.
В свою чергу, в п. 3.1 акту перевірки зазначено, що перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань остаточні висновки неможливо здійснити по причині ненадання на запит податкового органу документів підтверджуючих господарські операції.
У наведеному пункті 3.1 акту перевірки податковий орган послався на те, що платником податків не надано підтверджуючих документів щодо виникнення податкових зобов`язань: головної книги, журналів-ордерів та картки рахунків № 311 «поточні рахунки у національній валюті», 28 «Товари», 70 «Доходи від реалізації», 36 «Розрахунки з покупцями», 641 «Розрахунки по податкам», 643 «Податкові зобов`язання», 681 «Розрахунки по авансам отриманим», договори купівлі-продажу з додатками та специфікаціями і документи, які підтверджують виконання договору або наявність яких є обов`язковою згідно зі змістом договору, звіти, сертифікати, техпаспорти по придбанню товарів, робіт, послуг, документи, що підтверджують транспортування (перевезення) товарів (договори перевезення, транспортного експедирування та документи про їх виконання: товарно-транспорті накладні, договори зберігання товару, довіреності, акти виконаних робіт, акти приймання-передачі), інформацію про наявність власних чи орендованих стоянок, складських приміщень та інші первинні документи, що засвідчують факт здійснення господарських операцій. 
Аналогічні посилання щодо ненадання платником податків підтверджуючих документів щодо виникнення податкових зобов`язань містить п. 3.2 акту «Результати перевірки визначення податкового кредиту».
Відповідач у п. 3.2 акту також вказує, що перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкового кредиту остаточні висновки неможливо здійснити у зв`язку із ненаданням на запит податкового органу підтверджуючих господарські операції документів. 
Відповідач наводить перелік ненаданих платником податків підтверджуючих документів щодо виникнення податкових зобов`язань, який зазначений у п. 3.1 акту перевірки.
Згідно п.п. 3.3.1, 3.3.1 акту, перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду неможливо спростувати або підтвердити у зв`язку з ненадання документів. 
Перевіркою достовірності і правильності визначення сум від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, неможливо підтвердити чи спростувати правомірність його відображення (зазначено у п.п. 3.3.1).
Також, відповідач в акті перевірки вказав на те, що місце реєстрації ТОВ «Восток» не внесено до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також   ТОВ «Восток» не було подано повідомлення про втрату первинних документів.
Враховуючи вищевикладене та ненадання на запит контролюючого органу документів, які б підтверджували факти господарської діяльності ТОВ «Восток» із контрагентами – постачальника, підтвердити суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, неможливо.
Таким чином, згідно акту перевірки, неможливо здійснити остаточні висновки, як щодо визначених позивачем податкових зобов`язань з ПДВ, податкового кредиту, так і від`ємного значення з ПДВ поточного звітного періоду, бюджетного відшкодування по причині ненадання на запит податкового органу документів підтверджуючих господарські операції.
Водночас, такі висновки акту перевірки, у розділах щодо встановлених порушень, не відповідають обставинам наведеним у загальній частині акту перевірки та обставинам встановленим під час судового розгляду справи.
Так, на повідомлення про проведення перевірки від 20.10.2022 року № 253,                    ТОВ «Восток» 03.11.2022 року та 05.11.2022 року до ГУДПС у Волинській області направило документи для проведення перевірки (лист від 03.11.2022 року № 200, документи за переліком всього на 207 арк., лист від 05.11.2022 року № 201, документи за переліком всього на 428 арк.).
У листі від 03.11.2022 року № 200 позивачем також зазначено, що реєстраційні, кадрові, дозвільні, договірні документи, документація щодо матеріально-технічної бази платника податків за період, охоплений перевіркою, наявні в розпорядженні ГУДПС у Волинській області та на підставі п. 20.3 ст. 20 ПК України можуть бути використані, оскільки були передані платником податків для позапланової невиїзної перевірки за період квітень, травень 2022 року згідно наказу від 20.09.2022 року № 1562-п (лист ТОВ «Восток» від 19.10.2022 року № 181 про направлення ГУДПС у Волинській області для проведення перевірки законності декларування бюджетного відшкодування та від`ємного значення з ПДВ за травень 2022 року, документи за переліком на 471 арк., який отриманий податковим органом 25.10.2022 року). 
Наведені листи та документи для проведення перевірки отримані податковим органом 07.11.2022 року та 08.11.2022 року.
Тобто, доводи відповідача про неподання позивачем взагалі документів до перевірки є безпідставними.
Колегія суддів наголошує, що відповідач не дослідив, за якими операціями позивачем сформовано податкові зобов`язання, податковий кредит, від`ємне значення звітного періоду за серпень 2022 року, а також і не дослідив надані позивачем документи, на підтвердження правомірності формування показників податкової звітності.
Разом з цим, колегія суддів також звертає увагу на те, що у висновках акту перевірки не визначено про заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ за серпень 2022 року, податкового кредиту чи від`ємного значення звітного періоду за серпень 2022 року.
Згідно висновків акту, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2022 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, в тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків                п. 200.4 ст. 200 ПК України, внаслідок чого відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку за серпень 2022 року на суму 807400 грн.
На підставі вказаних висновків акту перевірки, ГУ ДПС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення від 29.12.2022 року № 0078190702, яким ТОВ «Восток» відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок у банку за серпень 2022 року у розмірі 807400 грн. по декларації № 9187773514 від 20.09.2022 року.
Саме вказане податкове повідомлення-рішення оскаржується у даній справі.
Таким чином, у даній справі підлягає дослідженню питання щодо правомірності податкового повідомлення-рішення, яке прийнято на підставі висновків відповідача про завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на суму ПДВ 807400 грн., у зв`язку з ненаданням на запит контролюючого органу документів, які б підтверджували факти господарської діяльності ТОВ «Восток» із контрагентами – постачальника, неможливістю підтвердити суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості вказаних доводів відповідача, з огляду на викладене.
Так, як встановлено в ході перевірки та вбачається з додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2022 року, ТОВ «Восток» заявлено до бюджетного відшкодування за серпень 2022 року суму в розмірі 807400 грн., звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення - серпень 2022 року, та ця сума від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, сформована: 
- постачальник ТОВ «Восток», період включення до ПК – серпень 2022 року, період ПН – серпень 2022 року, сума ПДВ – 696675,68 грн., номенклатура – імпортні операції;
- постачальник ТОВ «Окко-Бізнес Партнер», період включення до ПК – серпень            2022 року, період ПН – серпень 2022 року, сума ПДВ – 62149,51 грн., номенклатура – дизельне паливо;
- постачальник ТОВ «Прайм Групп Нафта», період включення до ПК – серпень              2022 року, період ПН – серпень 2022 року, сума ПДВ – 48574,76 грн., номенклатура – дизельне паливо.
Що стосується суми від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 696675,68 грн., яка сформована за проведеними ТОВ «Восток» у серпні 2022 року імпортними операціями, на повідомлення податкового органу від 20.10.2022 року № 253 про проведення перевірки та для проведення спірної перевірки, листами від 03.11.2022 року             № 200 та від 05.11.2022 року № 201, позивачем надані наступні документи, зокрема:
- контракт купівлі-продажу від 04.08.2022 року № 08, укладений ТОВ «Восток» (Покупець) з Фірмою Vriesoord Trucks B.V. (Нідерланди, Продавець), за умовами якого, Продавець продає, а Покупець купує транспорті засоби: DAF XF 440, номер шасі НОМЕР_1 , рік виписку 2015 року, ціна якого складає 24500 євро, напівпричепи KRONE у кількості три штуки, шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 2013 року виробництва, бувші у використанні, у робочому стані, ціна кожного 6000 євро, загальна вартість контракту 42500 євро;
- митну декларацію № UA209180/2022/057286 щодо ввезення та розмитнення напівпричепа KRONE, шасі НОМЕР_2 , 2013 року виробництва, за ціною               6000 євро та щодо нарахування 52008,72 грн. податку на додану вартість;
- митну декларацію № UA209180/2022/057291 щодо ввезення та розмитнення напівпричепа KRONE, шасі НОМЕР_4 , 2013 року виробництва, за ціною               6000 євро та щодо нарахування 52008,72 грн. податку на додану вартість;
- митну декларацію № UA209180/2022/057294 щодо ввезення та розмитнення сідлового тягача DAF XF 440FT, номер шасі НОМЕР_1 , рік виписку 2015 року, за ціною 24500 євро та щодо нарахування 207485,34 грн. податку на додану вартість;
- митну декларацію № UA209180/2022/057295 щодо ввезення та розмитнення напівпричепа KRONE, шасі НОМЕР_3 , 2013 року виробництва, за ціною              6000 євро та щодо нарахування 52008,72 грн. податку на додану вартість;
- платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах АТ «Прокредит Банк» № 13 від 05.08.2022 року щодо оплати придбаних у Vriesoord ОСОБА_1 транспортних засобів на загальну суму 42500 євро;
- контракт купівлі-продажу від 27.07.2022 року № 07, укладений ТОВ «Восток» (Покупець) з Фірмою JB Trading B.V. (Нідерланди, Продавець), за умовами якого, Продавець продає, а Покупець купує транспорті засоби: DAF 106 XF 460, номера шасі НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , рік виписку 2014 року, бувші у використанні, у робочому стані, ціна одного ТЗ 19500 євро, загальна сума контракту              39000 євро;
- платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах АТ «Прокредит Банк» № 11 від 28.07.2022 року щодо оплати придбаних у JB ОСОБА_2 транспортних засобів на загальну суму 39000 євро;
- митну декларацію № UA209180/2022/057284 щодо ввезення та розмитнення сідлового тягача DAF XF 460 FT, номер шасі НОМЕР_6 , за ціною 19500 євро та щодо нарахування 166582,09 грн. податку на додану вартість;
- митну декларацію № UA209180/2022/057290 щодо ввезення та розмитнення сідлового тягача DAF XF 460 FT, номер шасі НОМЕР_5 , за ціною 19500 євро та щодо нарахування 166582,09 грн. податку на додану вартість.
Наведені документи, які надані позивачем для проведення спірної перевірки, взагалі не досліджені податковим органом та акт перевірки не містить жодних посилань на ці документи позивача.
В акті перевірки відповідач посилається на часткове надання позивачем документів для перевірки, однак, навіть не наводить перелік цих документів.
В свою чергу, досліджуючи надані позивачем до перевірки та до матеріалів справи документи щодо суми від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 696675,68 грн., яка сформована за проведеними ТОВ «Восток» у серпні 2022 року імпортними операціями, колегія суддів встановила наступне.
Так, на підставі контракту купівлі-продажу від 04.08.2022 року № 08, укладений            ТОВ «Восток» (Покупець) з Фірмою Vriesoord Trucks B.V. (Нідерланди, Продавець), та контракту купівлі-продажу від 27.07.2022 року № 07, укладений ТОВ «Восток» (Покупець) з Фірмою JB Trading B.V. (Нідерланди, Продавець), позивачем придбані транспорті засоби: сідловий тягач DAF XF 440, номер шасі НОМЕР_1 , напівпричепи KRONE у кількості три штуки, шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , на загальну суму 42500 євро, а також сідлові тягачі DAF 106 XF 460, номера шасі НОМЕР_5 та НОМЕР_6 на загальну суму 39000 євро.
Оплата придбаних ТЗ проведена на підставі платіжних інструкцій в іноземній валюті або банківських металах АТ «Прокредит Банк» № 13 від 05.08.2022 року на суму 42500 євро та № 11 від 28.07.2022 року на суму 39000 євро.
Ввезення та розмитнення вказаних ТЗ проведено за митними деклараціями                     №№ UA209180/2022/057286, UA209180/2022/057291, UA209180/2022/057294, UA209180/2022/057295, UA209180/2022/057284, UA209180/2022/057290.
Загальна сума податку на додану вартість, яка сплачена за цими МД, складає  696675,68 грн.
Ця сума ПДВ відповідає задекларованим даним декларації позивача з ПДВ за серпень 2022 року щодо імпортних операцій.
Будь-яких зауважень щодо цих документів акт перевірки не містить.
Як вже зазначалось, в акті перевірки відповідач посилається на часткове надання позивачем документів для перевірки, проте, в подальшому в акті перевірки зазначено про ненадання усіх документів щодо перевіряємого періоду із посиланням на загальне визначення таких документів та із зазначенням про ненадання договорів і документів щодо їх виконання.
Проте, доводи відповідача щодо ненадання позивачем договорів і документів щодо їх виконання щодо задекларованого бюджетного відшкодування є безпідставними та спростовуються встановленими у даній справі обставинами щодо подання до податкового органу документів щодо суми від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 696675,68 грн., зокрема, контрактів, митних декларацій, платіжних інструкцій.    
Також, колегія суддів зазначає, що у відзиві на позовну заяву та поданій апеляційній скарзі відповідач визнав обставини щодо подання позивачем до перевірки документів, на підставі яких ним сформовано від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у серпні 2022 року у розмірі 696675,68 грн. за імпортними операціями.
Будь-яких доводів щодо підстав зменшення суми бюджетного відшкодування, у серпні 2022 року у розмірі 696675,68 грн. за імпортними операціями у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі відповідачем не наведено.
Що стосується посилань податкового органу у рішенні про результати розгляду скарги позивача на те, що до перевірки щодо імпортних операцій позивачем не були надані докази сплати митних платежів, реєстрації транспортних засобів, введення їх в експлуатацію, використання в оподаткованих операціях, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, колегія суддів наголошує, що в акті перевірки відсутні будь-які посилання на ненадання позивачем наведеного переліку документів.
Акт перевірки не містить посилань на дослідження документів, які надані позивачем до перевірки.
Фактично відповідач взагалі не дослідив документи, надані до перевірки позивачем.
Акт перевірки містить загальні формулювання щодо ненадання позивачем документів до перевірки, однак, такі посилання відповідача спростовані в ході розгляду справи.
Також, колегія суддів зазначає, що висновки ДПС України у рішенні про результати розгляду скарги позивача на ППР не можуть доповнювати акт перевірки та свідчити про правомірність прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення.
Більш того, спростовуючи доводи ДПС України, які наведені у рішенні про результати розгляду скарги позивача на ППР, ТОВ «Восток» до суду надало: свідоцтва про реєстрацію сідлового тягача DAF XF 440, номер шасі НОМЕР_1 (реєстраційний номер НОМЕР_7 ), напівпричепів KRONE: шасі НОМЕР_2 (реєстраційний номер НОМЕР_8 ), НОМЕР_3 (реєстраційний номер НОМЕР_9 ), НОМЕР_4 (реєстраційний номер НОМЕР_10 ), а також сідлових тягачів DAF 106 XF 460, номера шасі: НОМЕР_5 (реєстраційний номер НОМЕР_11 ) та XLRTEH4300G040291 (реєстраційний номер НОМЕР_12 ), платіжні доручення про сплату митних платежів від 12.08.2022 року № 570, № 579 від 16.08.2022 року. 
При цьому, колегія суддів наголошує, що в ході проведеної перевірки відповідачем було встановлено, що позивач подавав повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через, які провадиться діяльність ТОВ «Восток», у яких позивачем вказані наведені транспорті засоби, про що прямо зазначено в акті перевірки.  
Таким чином, висновки акту перевірки про завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмір ПДВ 696675,68 грн. за імпортними операціями серпня 2022 року, які здійснені без дослідження документів позивача є необґрунтованими та безпідставними, а додатково наведені доводи податкового органу у рішенні про результати розгляду скарги на ППР спростовуються встановленими судом апеляційної інстанції обставинами.
Що стосується сум від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 62149,51 грн. та 48574,76 грн., які сформовані за операціями ТОВ «Восток» з             ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» та ТОВ «Прайм Групп Нафта», які проведені у серпні 2022 року щодо придбання дизельного палива, колегія суддів зазначає наступне.
19.08.2021 року між ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» (продавець) та ТОВ «Восток» (покупець) укладено договір № 80ПК-9438/21, згідно якого, продавець зобов`язується передавати у власність (поставляти) покупцеві товари (паливо-мастильні матеріали (нафтопродукти), скраплений газ, а також супутні товари, реалізація яких здійснюється на АЗС з використанням паливних карток (ПК)) та надавати послуги з використанням ПК на АЗС, а покупець зобов`язується приймати товари, послуги та повністю оплачувати їх вартість, в порядку та на умовах, вказаних у цьому договорі та додаткових угодах до нього.
У відповідності до п. 4.5 вказаного договору, розрахунки за товари та послуги здійснюються покупцем в гривнях на умовах попередньої (авансової) оплати товарів.
Згідно платіжної інструкції № 310 від 09.08.2022 року, ТОВ «Восток» проведено оплату товару за вказаним договором на рахунок ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» на суму 200 000 грн., згідно платіжної інструкції № 5849 від 16.08.2022 року – на суму 50  000 грн., згідно платіжної інструкції № 333 від 16.08.2022 року – на суму 50  000 грн., згідно платіжної інструкції № 354 від 19.08.2022 року – на суму 200 000 грн., згідно платіжної інструкції               № 373 від 26.08.2022 року – на суму 100  000 грн., згідно платіжної інструкції № 377                   від 29.08.2022 року – на суму 50  000 грн., згідно платіжного доручення № 624                             від 31.08.2022 року – на суму 300  000 грн. 
Загальна сума проведеної попередньої (авансової) оплати товарів складає 950  000 грн.
У зв`язку з проведенням попередньої (авансової) оплати товарів, ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» на адресу ТОВ «Восток» виписані податкові накладні: від 09.08.2022 року                   № 971427 на загальну суму 200  000 грн., ПДВ 13084,1123 грн.; від 16.08.2022 року № 991225 на загальну суму 100  000 грн., ПДВ 6542,0558 грн.; від 19.08.2022 року № 991227 на загальну суму 200  000 грн., ПДВ 13084,1123 грн.; від 26.08.2022 року № 998714 на загальну суму 100  000 грн., ПДВ 6542,0558 грн.; від 29.08.2022 року № 998715 на загальну суму 50  000 грн., ПДВ 3271,0279 грн.; від 31.08.2022 року № 1081469 на загальну суму 300  000 грн., ПДВ 19626,1681 грн.
Дані щодо загальної суми проведеної попередньої (авансової) оплати товарів у розмірі 950 000 грн., згідно наведених платіжних інструкцій, відповідають загальній сумі податкових накладних.
Також, сума ПДВ, яка визначена у податкових накладних, які складені у серпні              2022 року, відповідає задекларованим даним декларації позивача з ПДВ за серпень 2022 року щодо операцій ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» та складає 62149,51 грн.
Колегія суддів наголошує, що наведені платіжні інструкції щодо проведеної попередньої (авансової) оплати товарів за договором від 19.08.2021 року № 80ПК-9438/21, який укладений між ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» (продавець) та ТОВ «Восток» (покупець), подавались позивачем на повідомлення податкового органу від 20.10.2022 року № 253 про проведення перевірки та для проведення спірної перевірки, листами від 03.11.2022 року            № 200 та від 05.11.2022 року № 201.
Крім того, позивач надав податковому органу накладну на відпуск товарів № 80ПК-9438/21-9138849385 від 31.08.2022 року, яка складена ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» щодо відпуску ТОВ «Восток» за період з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року палива.  
Також, з матеріалів справи вбачається, що 02.12.2021 року між ТОВ «Прайм Групп Нафта» (постачальник) та ТОВ «Восток» (покупець) укладений договір поставки нафтопродуктів, відповідно до якого, постачальник зобов`язується передавати у власність покупця через пукнути реалізації ПММ (автозаправна станція/комплекс із спеціально встановленим обладнанням), а покупець зобов`язується приймати у власність ПММ та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним договором, розрахунок за ПММ проводиться покупцем шляхом попереднього перерахування грошових коштів на рахунок постачальника. 
На підставі виставлених рахунків-фактур від 01.08.2022 року № 034117 на суму товару (дизельного паливо) 471962,62 грн., ПДВ 33037,38 грн., всього 505000 грн.,                                  від 11.08.2022 року № 035960 на суму товару (дизельного паливо) 221962,62 грн., ПДВ 15537,38 грн., всього 237500 грн., ТОВ «Восток» проведено оплату товару за вказаним договором ТОВ «Прайм Групп Нафта» згідно платіжних інструкцій № 283                                   від 01.08.2022 року на суму 505000 грн., № 321 від 11.08.2022 року на суму 237500 грн.
В свою чергу, ТОВ «Прайм Групп Нафта» на адресу ТОВ «Восток» виписані податкові накладні: від 01.08.2022 року № 201 на загальну суму 505 000 грн., ПДВ 33037,38 грн.;               від 11.08.2022 року № 1265 на загальну суму 237 500 грн., ПДВ 15537,38 грн.
Дані щодо сум проведених оплат товарів, згідно наведених платіжних інструкцій, відповідають сумам податкових накладних.
Також, сума ПДВ, яка визначена у податкових накладних, які складені у серпні              2022 року, відповідає задекларованим даним декларації позивача з ПДВ за серпень 2022 року щодо операцій ТОВ «Прайм Групп Нафта» та складає 48574,76 грн.
Наведені платіжні інструкції щодо проведеної оплати товарів за операціями позивача з ТОВ «Прайм Групп Нафта», подавались позивачем на повідомлення податкового органу від 20.10.2022 року № 253 про проведення перевірки та для проведення спірної перевірки, листами від 03.11.2022 року № 200 та від 05.11.2022 року № 201.
Крім того, позивач надав податковому органу видаткові накладні № 201                             від 01.08.2022 року та від 11.08.2022 року на поставку ТОВ «Прайм Групп Нафта» дизельного палива на суму 505000 грн. та 237500 грн.
Проте, акт перевірки не містить будь-яких підстав для неприйняття до уваги наданих позивачем до перевірки документів, на підставі яких ним сформовано від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у серпні 2022 року у розмірі 62149,51 грн. та           48574,76 грн. за операціями ТОВ «Восток» з ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» та ТОВ «Прайм Групп Нафта».
Фактично в акті перевірки, у розділі щодо встановлених порушень, відповідач посилається на ненадання позивачем взагалі документів, на підставі яких ним сформовано від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у серпні 2022 року у розмірі 62149,51 грн. та 48574,76 грн. за операціями ТОВ «Восток» з ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» та ТОВ «Прайм Групп Нафта».
Водночас, посилання відповідача в акті перевірки, у розділі щодо встановлених порушень, на ненадання позивачем документів, на підставі яких ним сформовано від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у серпні 2022 року у розмірі              62149,51 грн. та 48574,76 грн. за операціями ТОВ «Восток» з ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» та ТОВ «Прайм Групп Нафта», не відповідає загальній частині акту перевірки та встановленим судом у даній справі обставинам щодо подання позивачем на повідомлення податкового органу від 20.10.2022 року № 253 про проведення перевірки та для проведення спірної перевірки, листами від 03.11.2022 року № 200 та від 05.11.2022 року № 201, наведених вище документів. 
В ході документальної перевірки відповідач зобов`язаний був дослідити надані позивачем документи, на підставі яких ним сформовано від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, а висновки акту перевірки, без дослідження документів позивача та без посилань, яких документів не вистачало для підтвердження сформованих показників податкової декларації з ПДВ за серпень 2022 року, є безпідставними та необґрунтованими. 
Також, колегія суддів зазначає, що у відзиві на позовну заяву та поданій апеляційній скарзі відповідач визнав обставини щодо подання позивачем до перевірки документів, на підставі яких ним сформовано від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у серпні 2022 року у розмірі 62149,51 грн. та 48574,76 грн. за операціями ТОВ «Восток» з ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» та ТОВ «Прайм Групп Нафта», в тому числі, договорів, актів прийому-передачі паливних карток, платіжних інструкцій, видаткових накладних.
Водночас, у відзиві на позовну заяву та поданій апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що позивачем до перевірки не були надані фіскальні чеки РРО, шляхові листи (ТТН), акти списання палива чи інші підтверджуючі документи щодо списання палива, подорожні листи чи інші первинні документи, які б підтверджували використання палива в межах господарської діяльності.
Проте, колегія суддів вважає безпідставними вказані доводи відповідача.
Так, колегія суддів наголошує, що в акті перевірки відсутні будь-які посилання на ненадання позивачем наведеного переліку документів.
Акт перевірки не містить посилань на дослідження документів, які надані позивачем до перевірки.
Фактично відповідач взагалі не дослідив документи, надані до перевірки позивачем.
Акт перевірки містить загальні формулювання щодо ненадання позивачем документів до перевірки, однак, такі посилання відповідача спростовані в ході розгляду справи.
Колегія суддів зазначає, що перелік документів, який визначений відповідачем у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі, яких, на думку податкового органу, не вистачало для підтвердження задекларованої суми бюджетного відшкодування, наведений ДПС України у рішенні про результати розгляду скарги позивача на ППР. 
Однак, висновки ДПС України у рішенні про результати розгляду скарги позивача на ППР не можуть доповнювати акт перевірки та свідчити про правомірність прийнятих на його підставі податкових повідомлень-рішень.
Також, колегія суддів наголошує, що у даній справі встановлено, що від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 62149,51 грн. у серпні 2022 року по контрагенту ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» та у розмірі 48574,76 грн. по контрагенту                ТОВ «Прайм Групп Нафта» сформовано позивачем на підставі податкових накладних, які виписані на підставі проведеної позивачем попередньої оплати товарів.
Тобто, у спірному випадку податковий кредит та від`ємне значення з ПДВ сформовані позивачем за першою подією – оплата товарів, а не поставка товарів.
За таких обставин, відповідач взагалі не може посилатись на відсутність доказів щодо фактичного відпуску дизельного палива та використання товарів у власній господарській діяльності, як на підставу для зменшення бюджетного відшкодування за спірний період. 
Крім того, колегія суддів враховує, що 08.12.2022 року засобами поштового зв`язку ТОВ «Восток» подані заперечення на акт перевірки, до якого додано звіт про використання та запаси палива за серпень 2022 року, звіт про перевезення автомобільним транспортом вантажів за видами вантажів та пасажирів за видами сполучення за ІІІ квартал 2022 року.
Більш того, спростовуючи доводи ДПС України, які наведені у рішенні про результати розгляду скарги позивача на ППР, та доводи відповідача, які наведені у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі, позивач до суду надав: фіскальні чеки РРО з АСЗ ОККО, акти звірки товарів та наданих послуг на АЗС за період з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року, історію заправок з 01.08.202 року по 31.08.2022 року.
У відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі відповідач не посилається на невідповідність вимогам чинного законодавства наведених документів позивача, не спростовує їх зміст. 
Таким чином, висновки акту перевірки про завищення сум від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 62149,51 грн. та 48574,76 грн. за операціями ТОВ «Восток» з ТОВ «Окко-Бізнес Партнер» та ТОВ «Прайм Групп Нафта» у серпні            2022 року, які здійснені без дослідження документів позивача є необґрунтованими та безпідставними, а додатково наведені доводи податкового органу у рішенні про результати розгляду скарги на ППР спростовуються встановленими судом апеляційної інстанції обставинами.
Підсумовуючи викладене, висновки відповідача про завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмір ПДВ 807400 грн., у зв`язку з ненаданням на запит контролюючого органу документів, які б підтверджували факти господарської діяльності ТОВ «Восток» із контрагентами – постачальника, неможливістю підтвердити суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що спростовуються встановленими обставинами.
З огляду на наведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача та погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.12.2022 року № 0078190702, яким ТОВ «Восток» відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок у банку за серпень 2022 року у розмірі 807400 грн. по декларації № 9187773514 від 20.09.2022 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Разом з цим, вірно вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив господарські операції позивача, на підставі яких сформовано спірне від`ємне значення з ПДВ, а також і висновки акту перевірки, не врахував, що відповідач не зазначав, які документи йому не були надані для перевірки та посилався на загальні формулювання про ненадання документів, а лише у рішенні про результати розгляду скарги позивача на ППР ДПС України наведено перелік документів, яких, на думку податкового органу, не вистачало для проведення перевірки.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні із доповненням його мотивувальної частини обставинами встановленими судом апеляційної інстанції та висновками суду апеляційної інстанції щодо оцінки таких обставин, аргументів сторін.
Що стосується апеляційної скарги позивача на рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
Частиною 9 статті 139 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто, не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. 
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката
У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд також має враховувати, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У п. 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
У даній справі позивачу надавалась правова допомога на підставі договору № 43/21          від 01.11.2021 року, який укладено з адвокатом Ткаченко О.І.
При цьому, згідно підписаного сторонами протоколу узгодження договірної ціни до вказаного договору № 9 від 30.03.2023 року, сторони визначили, що гонорар адвоката за надання адвокатом правової допомоги з оскарження податкового повідомлення-рішення в суді першої інстанції складає 80  000 грн. 
Зважаючи на незначний обсяг матеріалів справи (поданих позивачем доказів), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, та те, що у наданих представником позивача документах дані про час, витрачений на правову допомогу, відсутні, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивача.
Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає, що наведені судом першої інстанції обставини могли бути підставою для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а не для відмови взагалі у відшкодуванні витрат на правову допомогу. 
Досліджуючи питання щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що оцінка дій адвоката в суді першої інстанції та визначений розмір гонорару не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору та його ціни. 
На підставі наведеного у сукупності, з огляду на зміст та обсяг робіт проведених адвокатом під час розгляду справи в суді першої інстанції, пов`язаність витрат на послуги адвоката з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, обґрунтованість визначення розміру гонорару, значення справи для сторін, колегія суддів приходить до висновку, що на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 8000 грн. В свою чергу, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу у даній справі.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга позивача – частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні із доповненням його мотивувальної частини обставинами встановленими судом апеляційної інстанції та висновками суду апеляційної інстанції щодо оцінки таких обставин, аргументів сторін, а також із доповненням резолютивної частини новим абзацом щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу. 
Керуючись ст.ст. 237, 241, 243, 250, 308, 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Поновити провадження у справі та продовжити строк розгляду справи в порядку письмового провадження.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області – залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» – задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року – змінити.
Доповнити мотивувальну частину рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року обставинами встановленими судом апеляційної інстанції та висновками суду апеляційної інстанції щодо оцінки таких обставин, які викладені у постанові суду апеляційної інстанції.
Резолютивну частину рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року доповнити абзацом наступного змісту:
«Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (код ЄДРПОУ ВП 44106679) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» (код ЄДРПОУ 19292376) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 гривень.».
В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 21.12.2023 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Ю.М. Градовський  

                  Суддя:                                                                                        І.О. Турецька