ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року 
м. Київ
справа №826/16079/17
провадження № К/990/10155/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Коваленко Н.В., Стеценка С.Г.
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року (суддя Амельохін  В.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року (головуючий суддя Глущенко Я.Б., судді Пилипенко О.Є., Собків Я.М.)
у справі №826/16079/17 
за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" 
до Державної служби геології та надр України 
про визнання протиправним і скасування наказу в частині.
І. РУХ СПРАВИ
1.          У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" (далі - ПАТ "Укргазвидобування") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України, у якому просило: визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття пункт 3 наказу Державної служби геології та надр України "Про анулювання, зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" від 24 листопада 2017 року №519 та пункти 1, 2, 10 та 11 додатку №3 до наказу Державної служби геології та надр України "Про анулювання, зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" від 24 листопада 2017 року №519 "Перелік надрокористувачів, яким встановлено терміни для усунення порушень законодавства про надра" в частині встановлення ПАТ "Укргазвидобування" термінів для усунення порушень законодавства про надра під час промислової розробки Яблунівського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 14 липня 1999 року №1936), Східно-Полтавського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 05 квітня 2001 року №2430), Копилівського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 31 жовтня 2011 року №5410) та Березівського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 27 лютого 2014 року №5914).
2.          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, позов задоволено повністю.
3.          Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, Державна служба геології та надр України подала касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, натомість, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
4.          Від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5.          Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Державною службою геології та надр України 24 листопада 2017 року прийнято наказ №519 «Про анулювання, зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень», зокрема пунктом 3 якого встановлено 15 денний термін для усунення порушень законодавства про надра надрокористувачам, наведеним у пунктах 1, 2, 10 і 11 додатку 3 до цього наказу (що стосується ПАТ «Укргазвидобування»),  для усунення порушень законодавства про надра, а саме: статті 6, 10, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V), статті 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 5 Угоди про умови користування надрами, під час промислової розробки Яблунівського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 14 липня 1999 року №1936), Східно-Полтавського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 05 квітня 2001 року №2430), Копилівського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 31 жовтня 2011 року №5410) та Березівського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 27 лютого 2014 року №5914).
6.          На обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного наказу відповідачем надано суду копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року у справі №757/52593/17-к, наказу Держгеонадр від 26 вересня 2017 року №427, актів про недопущення до перевірки від 27 жовтня 2017 року №16/5413 та №15/2493, приписів від 27 жовтня 2017 року №12/16/5413 та №11/15/2493.
7.          Також відповідачем надано суду копії подання від 27 жовтня 2017 року №7, №8 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №1936 від 14 липня 1999 року та №2430 від 05 квітня 2001 року, у зв`язку з невиконанням позивачем в установлені строки приписів від 17 жовтня 2017 року №10/14/2430 та від 17 жовтня 2017 року №9/13/1936 щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.
8.          Не погоджуючись із вказаним наказом в частині, що стосується ПАТ «Укргазвидобування», позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, керувався тим, що оскаржуваний наказ не відповідає критеріям, визначеним пунктами 3, 8 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також оскаржуваний наказ не відповідає вимогам та не містить відомостей, встановлених частиною 9 статті 7 Закону №877-V, зокрема: типи заходу (плановий чи позаплановий); форми заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); посилання на акт, у якому були зазначені виявлені під час заходу державного нагляду (контролю) порушення; найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування та місцезнаходження суб`єкта господарювання, а також прізвище, ім`я та по батькові його керівника чи уповноваженої ним особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця щодо діяльності яких здійснювався захід; прізвище, ім`я та по батькові інших осіб, які взяли участь у здійсненні заходу.
10.          Суди першої та апеляційної інстанції врахували те, що під час розгляду справи №826/12903/17, у якій беруть участь ті самі особи, що і у справі № 826/16079/17, встановленими є обставини неправомірності наказів від 26 квітня 2017 року №№ 425, 426, 427, 428 "Про здійснення позапланової перевірки", прийнятих Державною службою геології та надр України. 
Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, у справі №826/14360/17 позов ПАТ «Укргазвидобування» задоволено, визнано протиправними та скасовано приписи Держгеонадр від 27 жовтня 2017 року №11/15/2493 та №12/16/5413.
Врахувавши вказані судові рішення, на думку судів, були наявні підстави, в силу статті 78 КАС України, для звільнення від доказування ПАТ "Укргазвидобування" неправомірності винесення означених вище наказів.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ЗАПЕРЕЧЕНЬ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ
11.           Заявник, обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, вказав, що суди першої та апеляційної інстанції під час вирішення спору не врахували висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 25 травня 2021 року у справі №822/2402/17, від 08 грудня 2021 року у справі №240/5395/18, від 09 вересня 2021 року у справі №824/160/19-а, від 02 грудня 2021 року у справі №815/2625/16, стосовно того, що недопущення представників Державної служби геології та надр України до проведення перевірки є таким самим порушенням, як і інші, визначені спеціальним дозволом на користування надрами та угодою про умови користування спеціальним дозволом, яке може призвести до анулювання дозволу на користування надрами.
12.          Скаржник стверджує, що судом першої інстанції не зазначено докази, відхилені судом, та мотиви відхилення доводів та заперечень відповідача, не надано мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного відповідачем щодо відсутності підстав для задоволення позову, чим порушено частину 4 статті 246 КАС України.
13.          У відзиві на касаційну скаргу позивач погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, а також зазначає про те, що правові позиції, наведені у касаційній скарзі, не можуть застосовуватися при розгляді цієї справи через неподібність правовідносин, враховуючи те, що під час розгляду справ № 826/14360/17 та № 826/12903/17 встановлені обставини, які не потребують повторному встановленню та перевірці, відповідно до приписів частини 4 статті 78 КАС України, зокрема, щодо відсутності у відповідача законних підстав для проведення перевірки позивача та відповідно правомірність дій позивача щодо недопуску посадових осіб відповідача до перевірки.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14.          Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
15.           Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
16.          Регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян є завданням Кодексу України про надра, про що вказано у його статті 2.
17.          За приписами статті 4 Кодексу України про надра вони є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.
18.          Статтею 60 цього Кодексу визначено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.
19.          Повноваження органу державного геологічного контролю щодо здійснення контролю за геологічним вивченням надр встановлює стаття 62 Кодексу України про надра, згідно із пунктом 5 частини першої якої орган державного геологічного контролю перевіряє: дотримання нормативів, стандартів та інших вимог щодо геологічного вивчення та використання надр, умов спеціальних дозволів на користування надрами та угод про умови користування надрами.
20.          Орган державного геологічного контролю має право, зокрема, давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення недоліків і порушень під час геологічного вивчення надр (пункт 3 частини третьої статті 62 Кодексу України про надра).
21.          На відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, поширюється і дія Закону №877-V (частина перша статті 2), у частині восьмій статті 7 якого міститься визначення припису, яким, у розумінні вказаної норми, є обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
22.          Обов`язки суб`єкта господарювання у відносинах, пов`язаних зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, встановлює стаття 11 вказаного Закону, за приписами якої суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, з поміж іншого: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.
23.          Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, регулює й Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок №615), який також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, поновлення дії, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.
24.          Такі приписи закріплені у абзаці першому пункту 1 вищевказаного Порядку, а абзацом четвертим цього ж пункту визначено, що видача (відмова у видачі, переоформлення, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
25.          Зі змісту пункту 12 цього ж Порядку вбачається, дозвіл надається надрокористувачеві, а робочий примірник дозволу разом з відповідними документами зберігається в органі з питань надання дозволу. У дозволі зазначаються, окрім іншого, особливі умови.
26.          Права та обов`язки користувачів надр визначає стаття 24 Кодексу України про надра, згідно з частиною третьою якої такі виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.
27.          Згідно із пунктом 5 частини другої наведеної норми, користувачі надр зобов`язані виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.
28.          За приписами положень пункту 10 Порядку № 615, невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування ділянкою, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр.
29.          Предметом спору у цій справі є наявність або відсутність підстав для припинення права користування надрами шляхом анулювання дії спеціальних дозволів на користування надрами, наданих позивачу.
30.          Оскільки позивачем недопущено відповідача до перевірки, порушено вимоги статті 11 Закону №877-V та Угоди про умови користування надрами, під час промислової розробки Яблунівського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 14 липня 1999 року №1936), Східно-Полтавського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 05 квітня 2001 року №2430), Копилівського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 31 жовтня 2011 року №5410) та Березівського родовища Полтавської області (спеціальний дозвіл на користування надрами від 27 лютого 2014 року №5914), яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу, в частині обов`язку надрокористувача допускати представників Держгеонадра для здійснення державного геологічного контролю та надання документів і матеріалів щодо користування надрами відповідно до умов спеціального дозволу на користування надрами, колегія суддів погоджується із доводами касаційної скарги про допущення ПАТ "Укргазвидобування" порушень вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр, що є підставою для припинення користування надрами відповідно до пункту 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра та частини сьомої статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», що і було зроблено судом першої інстанції у цій справі.
31.          Такий висновок узгоджується із актуальною правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2021 року у справі №824/160/19-а, від 08 грудня 2021 року у справі №240/5395/18, від 17 грудня 2021 року у справі №822/1076/16, від 20 травня 2022 року у справі №811/1163/17, від 02 серпня 2022 року у справах №320/6202/19, №824/467/20-а, від 17 січня 2023 року у справі №240/129/20, від 02 квітня 2023 року у справі №160/12332/21, від 04 травня 2023 року у справі №160/3894/19, від 05 липня 2023 року у справі №460/872/19 та інших і колегія суддів не вбачає правових підстав відступати від такого.
32.          Отже, наказ Державної служби геології та надр України "Про анулювання, зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" від 24 листопада 2017 року №519 в частині, що стосується ПАТ "Укргазвидобування" є законним.
33.          Колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що недопуск посадових осіб відповідача до перевірки був правомірним, виходячи з такого.
34.          Як встановлено судами, підставою для проведення перевірок слугувала ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Москаленко К.О. від 11 вересня 2017 року у справі №757/52593/17-к, якою надано дозвіл на проведення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування службовими особами ПАТ "Укргазвидобування" під час виконання угод на виконання робіт з ГРП та капітального ремонту свердловин на родовищах ПАТ "Укргазвидобування" іноземними компаніями Tacrom Services S.R.L. (Румунія) та ДП "РУП "ВО "Белорусьнефть" (Республіка Белорусь).
35.          Суди попередніх інстанцій посилались на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2019 року, у справі №826/12903/17 задоволено позов ПАТ «Укргазвидобування», визнано протиправними та скасовано накази Держгеонадр від 26 вересня 2017 року №№425, 426, 427, 428 «Про здійснення позапланової перевірки», приписи Держгеонадр від 29 вересня 2017 року №9/12/5410 та №8/11/5914.
36.          Водночас постановою Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі №826/12903/17 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2019 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів Державної служби геології та надр України від 26 вересня 2017 року №№425, 426, 427, 428 "Про здійснення позапланової перевірки".
37.          У вказаній постанові Верховного Суду сформовано такі висновки:
«З 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №1728-VIII від 03.11.2016 (далі - Закон №1728-VIII).
Закони №877-V та №1728-VIII визначають правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), зокрема і у сфері контролю за користування надрами, тобто містить вимоги щодо користування надрами у частині здійснення державного нагляду за їх використанням.
Статтею 1 Закону №1728-VIII встановлено, що у цьому Законі терміни "державний нагляд (контроль)", "заходи державного нагляду (контролю)", "органи державного нагляду (контролю)" вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Встановлено до 31 грудня 2017 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно ст. 3 Закону №1728-VIII до 31 грудня 2017 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю), зокрема, за рішенням суду.
В силу частини третьої статті 309 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) вищезазначена ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону № 1728-VIII до 31 грудня 2017 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю) за рішенням суду.
Відповідно до статті 369 КПК України вирок, ухвала, постанова відносяться до видів судових рішень.
Згідно зі статтею 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
З наведеного можна зробити висновок, що ухвала слідчого судді, на підставі якої у спірному випадку проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю), була постановлена під час досудового розслідування у кримінальній справі з метою отримання фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Таке судове рішення станом на час видання відповідачем наказу про проведення позапланової перевірки Товариства набрало законної сили та є наслідком процесуальної дії (розгляду відповідного клопотання), здійсненої в межах кримінального провадження, порушеного у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямоване на виконання завдання кримінального провадження, яким, з-поміж іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Колегія суддів звертає увагу, що судове рішення, ухвалене у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, як і будь-яке інше судове рішення, в силу вимог статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Таким чином, законних підстав для невиконання вказаного рішення у відповідача не було, а відсутність такої підстави для проведення перевірки у переліку визначеному статтею 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (як зазначає скаржник), не впливає на правомірність проведення позапланової перевірки, яка здійснюється на виконання судового рішення.
Правова позиція аналогічного змісту викладена у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №0540/6106/18.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані накази про призначення перевірки ПАТ "Укргазвидобування" на підставі ухвали слідчого судді є правомірними та скасуванню не підлягають».
38.          Отже, позивач помилково вважав, що у нього були законні підстави для недопуску посадових осіб Держгеонадр для проведення перевірок.
39.          Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
40.          Відповідно до частин 1 та 4 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
41.          З огляду на вищевикладене, касаційну скаргу слід задовольнити, а судові рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.
42.           Оскільки колегія суддів не ухвалює нового рішення, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати, понесені сторонами у судах першої та апеляційної інстанціях, не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 2, 3, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 826/16079/17 скасувати і ухвалити нове рішення.
Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним і скасування наказу в частині.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    Н.В Коваленко

Суддя                                                                                                    С.Г. Стеценко