ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" листопада 2023 р.           Справа№ 910/13300/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Скрипки  І.М.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Тищенко А.І. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву Фізичної особи-підприємця Гебеша Віталія Антонійовича №АБВГ23-04/20-014 від 01.09.2023 про покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та послуг нотаріуса

у справі за апеляційною скаргою Гебеша Віталія Антонійовича (вх.№09.1-04.1/4340/23 від 12.06.2023 Північного апеляційного господарського суду) 
на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 
у справі № 910/13300/22 (суддя Сташків Р.Б.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
до Фізичної особи-підприємця Гебеша Віталія Антонійовича
про     стягнення 36 065,52 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 у справі №910/13300/22 позов задоволено повністю; вирішено стягнути з   Фізичної особи-підприємця Гебеша Віталія Антонійовича на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» 36   065, 52 грн. плати за безоблікове водокористування, а також 2481 грн. судового збору. 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі №910/13300/22 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гебеша Віталія Антонійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 у справі №910/13300/22 задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 у справі №910/13300/22 скасовано; провадження у справі № 910/13300/22 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.
01.09.2023 електронною поштою від представника відповідача надійшла заява №АБВГ23-04/20-014 від 01.09.2023 про покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 38512,00 грн. та послуг нотаріуса по засвідченню заяви свідка у розмірі 1000,00 грн., посилаючись на те, що в апеляційній скарзі повідомлялось про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу може бути вказаний лише орієнтовно (попередньо), оскільки не видавалось можливим визначити обсяг та склад дій, що доведеться здійснити у провадженні, а також те, що у разі прийняття судом будь-якого рішення, яким завершується провадження у справі, протягом 5 днів надасть суду всі докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
06.09.2023 від представника позивача надійшло клопотання №2396/12/12/02-23 від 05.09.2023 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у справі №910/13300/22 до 1000,00 грн., посилається на те, що адвокатом відповідача значно завищено час, якого потребує вчинення тих чи інших дій, що зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час, який нібито склав 63,75 год., що зважаючи на нескладність справи та незначний обсяг її матеріалів, не відповідає критерію співмірності витрат.
12.09.2023 електронною поштою представником відповідача подано заперечення №АБВГ23-04/20-015 від 12.09.2023, у яких вказано, що позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження завищеного розміру понесених відповідачем  витрат на професійну правничу допомогу, позиції технічного характеру проти яких заперечує позивач не виокремленні у окремий вид адвокатської послуги, а є складовою частиною надання правничої допомоги щодо складання апеляційної скарги та лише деталізовані для кращого розуміння обсягу роботи, що має здійснити адвокат.
У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Положенням     статті 244 Господарського процесуального кодексу України       передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України     однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі     статтею 123 зазначеного Кодексу     судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частин 1, 2     статті 126 Господарського процесуального кодексу України     витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8     статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3     статті 126 цього Кодексу).
Водночас за змістом частини 4     статті 126 Господарського процесуального кодексу України     розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5     статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5     статті 126 Господарського процесуального кодексу України     зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4     статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього     Кодексу     визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України     під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4     статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9     статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4     статті 126 Господарського процесуального кодексу України     суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6     статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9     статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.05.2018 у справі №910/8443/17 та у практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).
Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, відповідно до     статті 15 Господарського процесуального кодексу України     суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності),     а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
На підтвердження вимоги про стягнення з позивача на користь відповідача 38512,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, відповідачем надано суду: 
- копію договору надання правової  (професійної правничої) допомоги та представництва №АБВГ23-04/20 від 20.04.2023;
-   копію акту виконаних робіт (детальний розрахунок, опис) наданої професійної правничої допомоги від 01.09.2023;
- копію квитанції №4М5А-00В7-6Р1Х-642Р від 16.05.2023 на суму 17387,00 грн.
20.04.2023 між Гебешем Віталієм Антонійовичем (клієнт, довіритель) та адвокатським бюро «Адвокатьське бюро Вакули» (бюро) укладено договір надання правової  (професійної правничої) допомоги та представництва №АБВГ23-04/20, відповідно до п.3 якого Бюро надає клієнту професійну правничу (правову) допомогу з питань реалізації (в тому числі представництво та/або надання правничої допомоги у інший спосіб) прав клієнта відповідача у справі №910/13300/22, зокрема щодо апеляційного оскарження (в тому числі - з правом підписання та подання апеляційної скарги та вчинення інших дій у справі тощо.
За правову допомогу клієнт сплачує гонорар із розрахунку вартості 1 години надання правової допомоги із розрахунку вартості (за офіційним курсом Національного Банку України) у гривні 33 доларів США станом за одну годину професійної правничої допомоги у будь-яких справах. На 17.04.2023 базова погодинна ставка складає 1207 грн. за одну годину професійної правничої допомоги, у кримінальному провадженні - 2414 грн. за одну годину (пп. а п.4.1.1 договору).
За ППД клієнт сплачує гонорар авансом (крім постійних клієнтів, з якими можуть бути узгоджені інші умови розрахунків) виходячи з орієнтовного попереднього розрахунку, що складає бюро, а решта суми підлягає до сплати на першу вимогу бюро протягом 3 банківських днів (у разі якщо клієнт бажає отримання, для визначених законом випадків, відшкодування коштів сплачених адвокату з опонента, то такий гонорар має бути сплаченим не пізніше наступного дня від дати проголошення судового рішення в кожній із інстанцій) (пп.а0 п.4.1.4 договору).
Надана ППД має бути сплачена (якщо інші строки не визначені цим договором або у виставленому бюро розрахунковому документі (акт або довідка) протягом 3 банківських днів з дати вказаної у такому розрахунковому документі (пп.а3 п.4.1.4 договору).
Даний договір діє впродовж проміжку часу що є невизначним, та обумовлюється строками виконання доручення клієнта (пп.г п.4.1.5 договору).
01.09.2023 на виконання умов договору сторони підписали акт виконаних робіт (детальний розрахунок, опис) наданої професійної правничої допомоги від 01.09.2023, до якого включено:
- копіювання файлів з месенджера на комп`ютер - 704,20 грн.;
- друк та сортування матеріалів справи - 804,80 грн.;
- опрацювання та обговорення матеріалів справи - 4828,80 грн.;
- узгодження по телефону - 603,60 грн.;
- законодавство про ЖКП та водопостачання і комерційний облік води - 2816,80 грн.;
- проект та узгодження телефоном щодо доказів відсутності юрисдикції - 3521,00 грн.; 
- договір правничої допомоги - 1207,20 грн.;
- підписання договору та отримання документів - 1307,80 грн.;
- подання через ел.суд заяви про внесення даних РНОКПП по справі+сканування документів - 704,20 грн.;
- подання заяви РНОКПП 2 спроба - 201,20 грн.;
- апеляційна скарга - 2515,00 + 1006,00 + 1810,80 + 7444,40 + 4225,20 + 3521,00 грн.;
- повна апеляція для подання по ел.суду - 2816,80 грн. + 3621,60 грн.;
- копіювання додатків до апеляційної скарги - 503,00 грн.;
- друк, засвідчення копій формування апеляції у пакети - 3319,80 грн.; 
- надіслання повної апеляції поштою - 905,40 грн.;
- ПАГС щодо руху справи - 301,80 грн.;
- узгодження щодо усунення недоліків та поновлення строку - 905,40 грн.;
- отримання на новій пошті ухвали - 503,00 грн.;
- проїзд - 15,00 грн.;
- оплата за послуги нової пошти - 50,00 грн.;
- щодо усунення недоліків 2 складання заяви свідка по розмові з секретарем та канцелярією - 3420,40 грн.;
- заява про внесення даних РНОКПП по 2 апеляції - 201,20 грн.;
- лист у апеляційний суд щодо обставин поновлення строку - 1810,80 грн.;
- пояснення - 503,00 + 6337,80 грн.;
- отримання та камеральне опрацювання постанови ПАГС - 301,80 грн.;
- детальне опрацювання постанови апеляційного суду та узгодження з клієнтом правової позиції відносно отримання доказів щодо  судових витрат та їх подання до суду - 1106,60 грн.;
- складання заяви щодо судового збору - 4225,20 грн.;
- складання детального розрахунку обсягу правничої допомоги - 1509,00 + 1106,60 +2515,00 грн.;
- перевірка наявності у позивача електронного кабінету в електронному суді - 201,20 грн.;
- отримання доказів понесених судових витрат у електронному виді - 503,00 грн.;
- завершення складання, підписання заяви щодо судових витрат - 503,00 грн.;
- надіслання заяви щодо судових витрат позивачу - 1609,60 грн.;
- подання через ел.суд заяви щодо судових витрат - 1006,00 грн.
Загальна вартість вказаних послуг склала 77024,00 - 50% знижки = 38512,00 грн. (п.2 акту виконаних робіт).
Акт виконаних робіт підписаний сторонами без зауважень.
Згідно квитанції №4М5А-00В7-6Р1Х-642Р від 16.05.2023 ФОП Гебешем В.А. сплачено АБ «АБВ» 17387,00 грн. за професійну правничу допомогу згідно договору №АБВГ23-04/20.
Повноваження адвоката Вікули Ю.І. в апеляційній інстанції підтверджено копією ордеру серії АО №1086833 від 21.04.2023.
Також матеріали справи містять свідоцтво Вікули Ю.І. про право на заняття адвокатською діяльністю №21/525 від 10.06.2006.
Апеляційний суд звертає увагу, що копіювання файлів, друк, подання заяви про внесення даних РНОКПП, складання та подання заяви щодо судового збору, підписання договору про надання правової допомоги є процесуальним супроводом надання правової допомоги, за своєю суттю не мають правового характеру (змісту), а тому не можуть бути віднесені до видів правничої допомоги, які передбачені ст.1,  19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути покладені судом на іншу сторону.
Враховуючи викладені обставини, керуючись ч.5  ст.129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 38512,00 грн. в суді апеляційної інстанції, стосовно якої подано заяву, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, є неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг.
Слід зазначити і про те, що необхідність залучення до участі у справі в якості представників адвокатів були викликана як положеннями ГПК України в редакції, яка діє з 15.12.2017, так і приписами п. 11 Перехідних положень Конституції України, згідно з якими представництво в судах апеляційної інстанції виключно адвокатами здійснюється з 01.01.2018.
Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, беручи до уваги клопотання позивача №2396/12/12/02-23 від 05.09.2023 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у справі №910/13300/22, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Гебеша Віталія Антонійовича, з покладанням на Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу відповідача в суді апеляційної інстанції у сумі 1 000,00 грн.
При цьому підстав для відмови в повному обсязі у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.
Щодо відшкодування відповідачу послуг нотаріуса по засвідченню заяви свідка у розмірі 1000,00 грн., колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Гебеша Віталія Антонійовича в цій частині, оскільки заява свідка Кузнецової О.Є. від 13.04.2023 не досліджувалась апеляційним судом у постанові Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі №910/13300/22 та не була покладена в основу постанови про закриття провадження у справі..
Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 221, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Гебеша Віталія Антонійовича №АБВГ23-04/20-014 від 01.09.2023 про покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та послуг нотаріуса, задовольнити частково.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А; ідентифікаційний код 03327664) на користь Фізичної особи-підприємця Гебеша Віталія Антонійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
3. У задоволенні решти заяви відмовити.
4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
5. Матеріали справи №910/13300/22 повернути до Господарського суду міста Києва.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку згідно статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
Головуючий суддя                                                            І.М. Скрипка 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                А.І. Тищенко