ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/2965/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Разюк Г.П.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т. Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;
Представники сторін в судове засідання не з`явились;

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагро."                        
про розподіл судових витрат
за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба народів"
на рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023
та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 13.07.2023
по справі №916/2965/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагро."                        
до Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба народів"
про стягнення заборгованості в розмірі 1 290 217,24 грн., з якої 1 262 172,80 грн. - сума основного боргу, 17 670,42 грн. - інфляційні втрати, 10 374,02 грн. - 3 % річних,
та за    зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба народів"                        
до    Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагро."                        
про визнання недійсним Договору поставки від 19.07.2022 №173

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Хімагро.” (далі – ТОВ “Хімагро.”) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом      до Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба народів” (далі – ПСП “Дружба народів”) про стягнення заборгованості за Договором поставки від 19.07.2022 № 173 в розмірі 1 584 642,35 грн., з якої 1 262 172,80 грн. – сума основного боргу,  276 059,73 грн. – пеня,      36 969,46 грн. – інфляційні втрати, 9 440,36 грн. – 3 % річних.
В подальшому ПСП “Дружба народів” звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до ТОВ “Хімагро.” про визнання недійсним Договору поставки від 19.07.2022 № 173.
08.02.2023 на адресу суду надійшла заява ТОВ “Хімагро.” про зміну підстав та зменшення розміру позовних вимог (вх. № 4047/23) в якій, зокрема, просило суд стягнути з ПСП “Дружба Народів” заборгованість в розмірі 1 290 217,24 грн., з якої 1 262 172,80 грн. – сума основного боргу, 17 670,42 грн. – інфляційні збитки,            10 374,02 грн. – 3 % річних.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 по справі №916/2965/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагро.” до Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба народів” про стягнення заборгованості в розмірі 1 290 217,24 грн., з якої 1 262 172,80 грн. – сума основного боргу, 17 670,42 грн. – інфляційні втрати, 10 374,02 грн. – 3 % річних – задоволено; стягнуто з ПСП “Дружба народів”      на користь      ТОВ “Хімагро.”    1 262 172,80 грн. основного боргу, 17 670,42 грн. – інфляційних втрат,   10 374,02 грн. – 3 % річних   та витрати на сплату судового збору в розмірі      19 353,26 грн., залишено без розгляду зустрічну позовну заяву ПСП “Дружба народів” до ТОВ “Хімагро.” про визнання недійсним Договору поставки від 19.07.2022 № 173.
Крім того, додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 13.07.2023 стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства   “Дружба народів”   на користь   ТОВ   “Хімагро.”   витрати на професійну правничу допомогу в розмірі   68 000,00 грн.   (шістдесят вісім тисяч гривень   00 коп.).
Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням місцевого господарського суду, ПСП “ДРУЖБА НАРОДІВ” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 по даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того, апелянт просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/2965/22 від 13.07.2023.
09.10.2023 судом прийнято постанову, якою апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба народів" на рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 13.07.2023 по справі №916/2965/22 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 13.07.2023 по справі №916/2965/22 залишено без змін.
10.10.2023 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагро." надійшла заява про розподіл судових витрат, згідно якого заявник просить стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба народів"   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагро." витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24 000 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагро." про розподіл судових витрат  у справі №916/2965/22 призначено на: 30.10.2023 року о 14-00 год.
Розглянувши доводи заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ «Хімагро.» про ухвалення додаткового рішення у справі №916/2965/22, виходячи з наступного.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на     професійну правничу допомогу.
Статтею 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно зі ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на     професійну правничу допомогу     адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на     професійну правничу допомогу     адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу     професійну правничу допомогу,     пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на     професійну правничу допомогу     з метою розподілу судових витрат     учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних     для надання правничої допомоги. (ч.ч.2, 3 ст.126 ГПК України)
Відповідно до ч.ч. 4, 5 цієї статті Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на     професійну правничу допомогу     адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п.2 ч.4, ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись положеннями вищезазначених норм, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Відтак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та критерію розумності їх розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Крім того, у ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначенні розміру правничої допомоги суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, свобода сторін у визначенні розміру на     професійну правничу допомогу     не є абсолютною та безумовною.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
Тобто, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання.
При цьому вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правової допомоги, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи розумність цих витрат.
З матеріалів даної справи вбачається, що ТОВ «Хімагро.» у відзиві на апеляційну скаргу просив стягнути з ПСП «Дружба народів» витрати на сплату правової допомоги: послуг адвоката в розмірі 24000,00 грн.
          Так, заявником надано до суду Додаток №9 від 08.08.2023 до Договору про надання правової допомоги №1 від 07.10.2022, предметом якого є надання юридичних послуг виконавцем (АО «Юридична компанія «ВІННЕР») щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 та додаткове рішення від 13.07.2023 у справі №916/2965/22 та інших процесуальних документів, представництва інтересів замовника (ТОВ «Хімагро.» в Південно-західному апеляційному господарському суді тощо.
Відповідно до п.2 вказаного Додатку вартість юридичних послуг Виконавця становить 24000,00 грн. без ПДВ з урахуванням підготовки відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 та додаткове рішення від 13.07.2023 у справі №916/2965/22 та інших процесуальних документів, представництва інтересів Замовника в Південно-західному апеляційному господарському суді.
Також заявником додано копію рахунку №20230808 від 08.08.2023 на суму 24000,00 грн. та копію платіжної інструкції від 08.08.2023 №1502 про сплату вказаної суми коштів на користь Адвокатського об`єдання.
В судовому засіданні представник ТОВ «Хімагро.» підтримав вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, викладені у відзиві.
Викладені обставини стали підставою для звернення ТОВ «Хімагро.»  із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на     професійну правничу допомогу     у розмірі 24000,00 грн.
Проаналізувавши опис робіт, наведений заявником, враховуючи наявну інформацію про характер наданих адвокатом послуг, за переконанням колегії суддів, зазначені в документах послуги, витрачений на їх надання, а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 та додаткове рішення від 13.07.2023 у справі №916/2965/22 та інших процесуальних документів, представництво інтересів замовника (ТОВ «Хімагро.» в Південно-західному апеляційному господарському суді не відповідає принципу розумності та не є співмірним з часом, необхідним для фактичного виконання даних завдань для кваліфікованого спеціаліста, яким є адвокат як професіонал в галузі права та обсягом наданих послуг і виконаних робіт.
При цьому підготовка відзиву та заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, враховуючи те, що основний обсяг роботи був виконаний під час розгляду справи судом першої інстанції. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позиція ТОВ «Хімагро.» під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не змінювалась, вона фактично повторює позицію, викладену представником під час розгляду справи в суді першої інстанції. 
Отже, на думку колегії витрати у сумі 24000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.
Тому, з урахуванням обставин, викладених у заяві про ухвалення додаткового рішення, наданих заявником документів в їх сукупності, загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та реальності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування на користь ТОВ «Хімагро.» за рахунок ПСП «Дружба народів» витрат на     професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.
За таких обставин, заява ТОВ «Хімагро.» про покладення на ПСП «Дружба народів»  судових витрат на     професійну правничу допомогу   в суді апеляційної інстанції в сумі 24000,00 грн. підлягає частковому задоволенню у сумі 10000,00 грн, в іншій частині заяви слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129,  169,  221,  244,   281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагро.” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/2965/22 задовольнити частково.
Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба народів" (67211, Одеська область, Іванівський район, с.Червонознам`янка, вул.Генерала Плієва, 12, інд.код: 03769215) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагро.” (65111, м.Одеса, вул. 21 км Старокиївської дороги, 51, інд.код: 39341579)  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.
В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагро.” про відшодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу по справі №916/2965/22 – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена       у касаційному порядку до Верховного Суду.
Повний текст додаткової постанови складено та підписано 07.11.2023 року.

Головуючий                                                          Н.М. Принцевська

         Судді:                                                               Г.І. Діброва

                                                                                   Г.П. Разюк