Номер провадження: 22-ц/813/3465/23 
Справа № 522/19803/15-ц
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                         Сегеди С.М.,
суддів:                         Громіка Р.Д.,
                                Драгомерецького М.М.,
               за участю:
               секретаря                        Козлової В.А.,
               представника апелянта ОСОБА_1 – адвоката Єнчевої О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Єнчевої Олени Олександрівни на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2022 року, постановленої під головуванням судді Шенцевої О.П., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Степанової Аліни, стягувач – ОСОБА_2 , 

     встановив:

03.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
В своїй скарзі заявник просив суд:
- визнати бездіяльність старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аліни Степанової, що підлягає у неврахуванні у розрахунку заборгованості по аліментам від 14.04.2022 року грошових переказів, здійснених ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на загальну суму 157 608 грн., 1716,02 доларів США, 416,64 євро, неправомірною;
- зобов`язати старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аліну Степанову провести повторний розрахунок заборгованості боржника по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 67864548 за виконавчим листом № 522/19803/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 21.09.2015 року по 04.06.2026 року, щомісячно в розмірі 1/3 частини від заробітку та будь-яких доходів з урахуванням переказів, здійснених боржником на загальну суму 157 608 гривень, 1716,02 доларів США, 416,64 євро (а.с.1-7).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено (а.с.153-156).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Єнчева О.О. ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2022 року, та просить постановити нову, якою скаргу задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.161-166).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 02.08.2022 року, визначено склад суду: головуюча суддя Гірняк Л.А., судді: Сегеда С.М., Цюра Т.В. (а.с.177).
У зв`язку зі звільненням головуючого у справі судді ОСОБА_3 у відставку з посади судді, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 126/0/15-23 року від 21 лютого 2023 року, з урахуванням службової записки у даній справі про заміну судді-доповідача, на підставі п. 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2018 року (із змінами та доповненнями), протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 року, головуюча у справі суддя Гірняк Л.А. замінена на суддю Склярську І.В., судді: Сегеда С.М., Цюра Т.В. (а.с.197).

Протоколом повторно автоматизованого розподілу судової справи від 04.05.2023 року визначено інший склад суду: головуючий суддя Склярська І.В., судді: Базіль Л.В., Воронцова Л.П. (а.с.200-201).
У зв`язку із достроковим закінченням відрядження судді Херсонського апеляційного суду Склярської І.В. на підставі рішення Вищої ради правосуддя №567/0/15-23 від 30 травня 2023 року (із змінами відповідно до рішення №572/0/15-23 від 31 травня 2023 року), на підставі пункту 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (із змін. та доп.), протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2023 року було визначено інший склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Базіль Л.В., Воронцова Л.П. (а.с.208-209).
Протоколом повторно автоматизованого розподілу судової справи від 22.06.2023 року суддів Базіль Л.В. та Воронцову Л.П. було замінено на суддів постійно діючої колегії Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. (а.с.213). 

В запереченнях на апеляційну скаргу Дарницький ВДВС у місті Києві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на законність судового рішення (а.с.214-215, 222-223).

Вирішуючи питання про розгляд справи за участю представника апелянта - адвоката Єнчевої О.О., за відсутності інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (а.с.218-221).

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні. 

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває в проваджені апеляційного суду більше року (а.с.181-182), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції за наявними матеріалами, за участю представника апелянта – адвоката Єнчевої О.О. у відсутність інших учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що скаржником  ОСОБА_1 не було доведено суду, що перераховані ним кошти у період з 13.01.2016 року по 11.10.2021 року є аліментами, оскільки не містять призначення платежу «аліменти», тому вони не свідчать про сплату відповідачем саме аліментів на утримання дітей. 
Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2016 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 21.09.2015 року по 04.06.2026 року щомісячно в розмірі 1/3 частини від заробітку та будь-яких доходів. При цьому, виконавчий лист на виконання вказаного судового рішення був виданий 28 липня 2016 року (а.с.9).
Однак, лише 16 грудня 2021 року, тобто більше ніж через 5 років, державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67864548 за виконавчим листом №522/19803/15 (а.с.10).
За змістом ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України (далі – СК України), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ст.71 Закону «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

04 лютого 2022 року представником боржника у виконавчому проваджені було надіслано до Відділу заяву про долучення до матеріалів виконавчого провадження копій доказів сплати боржником аліментів на користь стягувача на утримання дитини у період з 2016 року по 2021 року загальну суму 157 608 грн, 1716,02 доларів США, 416,64 євро.(а.с.11-16).
Крім того, 13 квітня 2022 року представником боржника було направлено адвокатський запит до виконавчої служби щодо надання розрахунку заборгованості з урахуванням платежів, які були здійснені боржником в добровільному порядку (а.с.17-19).

Однак, як вбачається з відповіді, наданої державним виконавцем, розрахунок заборгованості було здійснено на підставі середньої заробітної плати по регіону, з огляду на відсутність у виконавця інформації про щомісячні доходи боржника, а також зазначено, що під час проведення розрахунку не було враховано платежі, здійснені божником на користь стягувача, з огляду на відсутність у зазначених переказах призначення платежу із зазначенням «аліменти» (а.с.20-26).

Колегія суддів з таким висновком державного виконавця не погоджується, оскільки з наданих ОСОБА_1 квитанції вбачається, що сплата боржником на користь стягувача грошових коштів у період з 2016 року по 2021 рік здійснювалась саме на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , при чому зі сталою періодичністю, що відповідає періоду сплати аліментів на утримання дитини.
Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що матеріали справи не мають доказів існування інших боргових зобов`язань скаржника ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 . Крім того, реалізовуючи стандарт переважаючої переконливості в оцінці обставин справи, що переглядається, та доказів, поданих учасниками справи, колегія суддів, звертає увагу, що квитанції без зазначення призначення платежу «аліменти», надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, також мали бути враховані державним виконавцем при обрахунку заборгованості ОСОБА_1 за аліментами, оскільки доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем у матеріалах справи немає, як і не надано доказів відмови останньої від отримання грошових переказів від боржника, що також у сукупності з іншими доказами доводить, що грошові кошти, сплачені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 є саме аліментами на дитину.
Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №642/6906/16-ц (провадження 61-26229св18), та від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 (провадження № 61-1769св23)

Більше того, слід зазначити, що відповідно до положень пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, надана боржником довідка банку про здійснені перекази коштів є належним доказом відповідно до вимог ЦПК України, які підтверджують факт сплати аліментів саме особисто скаржником ОСОБА_1 . 
Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти ухваленого судового рішення та доводів апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду – скасувати та прийняти постанову, якою визнати бездіяльність старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аліни Степанової, що полягає у неврахуванні у розрахунку заборгованості по аліментам від 14.04.2022 року грошових переказів, здійснених ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на загальну суму 157 608 грн., 1716,02 доларів США, 416,64 євро, неправомірною; зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести повторний розрахунок заборгованості боржника по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 67864548 за виконавчим листом № 522/19803/15 про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 21.09.2015 року по 04.06.2026 року щомісячно в розмірі 1/3 частини від заробітку та будь-яких доходів з урахуванням переказів, здійснених боржником на загальну суму 157 608 гривень, 1716,02 доларів США, 416,64 євро.
Часткове задоволення апеляційної скарги полягає у тому, що не всі її доводи є обґрунтованими, та прийняті колегією суддів до уваги. Так, суд апеляційної інстанції не може задовольнити апеляційну скаргу, в частині зобов`язання саме ОСОБА_6 , про що ставиться питання в апеляційній скарзі, здійснити перерахунок заборгованості скаржника ОСОБА_1 по аліментам, так як перерахунок має здійснити саме Дарницький ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в особі державного виконавця цього ВДВС.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Єнчевої Олени Олександрівни задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2022 року скасувати.
Прийняти постанову, якою:
визнати бездіяльність старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аліни Степанової, що полягає у неврахуванні у розрахунку заборгованості по аліментам від 14.04.2022 року грошових переказів, здійснених ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на загальну суму 157 608 грн., 1716,02 доларів США, 416,64 євро, неправомірною; 
зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести повторний розрахунок заборгованості боржника по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 67864548 за виконавчим листом № 522/19803/15 про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 21.09.2015 року по 04.06.2026 року щомісячно в розмірі 1/3 частини від заробітку та будь-яких доходів з урахуванням переказів, здійснених боржником на загальну суму 157 608 гривень, 1716,02 доларів США, 416,64 євро.

Стягнути з Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Київ), код ЄДРПОУ: 34968768, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір у сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 17.11.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду:        С.М. Сегеда        

       Р.Д. Громік

       М.М.Драгомерецький