ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 листопада 2023 року 	м.Дніпро	справа № 160/8797/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі № 160/8797/23 (суддя Неклеса О.М., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом Селянського (фермерського) господарства «Земля і Воля» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Селянське (фермерське) господарство «Земля і Воля» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач) №1507/6/04-36-04-11-20 від 03.03.2023 про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи СФГ «Земля і Воля»;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області поновити реєстрацію Селянського (Фермерського) господарства «Земля і Воля» як платника єдиного податку четвертої групи в Реєстрі платників єдиного податку з дати анулювання реєстрації, а саме з 01.01.2023.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у контролюючого органу не існувало правових підстав для прийняття рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи у зв`язку з порушенням строків подання звітності, оскільки така підстава відсутня в п.299.10 ст. 299 Податкового кодексу України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року адміністративний позов задоволено.
З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. У скарзі, посилаючись на помилкове застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем, в порушення підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку не подано до 20 лютого поточного року розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік. Зазначає, що при поданні не всіх документів, передбачених пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України, платник податку втратив свій статус платника єдиного податку четвертої групи на поточний рік. Водночас фермерське господарство не позбавляється права щодо набуття цього статусу у наступному році.
Представником позивача було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає рішення законним і обґрунтованим. Просить залишити рішення суду першої інстанції у даній справі без змін, а апеляційну скаргу відповідача – без задоволення. Вказує, що п.10 ст.299 ПК України не передбачає анулювання реєстрації платника єдиного податку за подання податкової декларації з порушенням строку подачі даної декларації.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що Селянське (Фермерське) господарство «Земля і Воля» (ЄДРПОУ 25009309) зареєстроване 13.06.1997, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР - 12141200000000215.
Основним видом діяльності є:
- код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний);
- код КВЕД 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві;
- код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;
- код КВЕД 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами.
Відповідно до Довідки про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи від 03.05.2022 року позивач перебував на четвертій групі платника єдиного податку протягом 2022 року.
Позивачем засобами поштового зв`язку отримано рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи від 03.03.2023р. №1507/6/04-36-04-11-20.
Відповідно до зазначеного рішення Кам`янським відділом податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено аналіз баз даних ДПС України та наданих СФГ «Земля і Воля» документів для підтвердження на 2023 рік статусу платника єдиного податку четвертої групи, а саме: загальної звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік від 20.02.2023 №9029257139, звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік від 20.02.2023 №9029256512, відомостей про наявність земельних ділянок (Додаток до звітної Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) від 20.02.2023 №9029257118, №9029256454, розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік - не надано. У зв`язку із чим СФГ «Земля і Воля» не є платником єдиного податку четвертої групи у 2023 році, оскільки звітність надана з порушенням вимог п.п.298.8.1 п.298.8 ст.298 Кодексу.
Не погодившись із рішенням про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржене рішення комісії не відповідає вимогам та принципам управлінської діяльності, закріпленим у частині 2 статті 2 КАС України, позаяк прийняте необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно, всупереч вимогам чинного законодавства.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI(далі -ПК України).
Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені главою І "Спрощена система оподаткування, обліку та звітності" розділу XIV "Спеціальні податкові режими" ПК України.
Підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (в редакції на дату подання позивачем документів) встановлено, що сільськогосподарських товаровиробників, юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, віднесено до четвертої групи суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.
Відповідно до абзацу 1 пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.
Підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Позивачем подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2022 рік - 16 березня 2023 року, тобто після 20.02.23.
Відповідно із п.299.10 ст.299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;
3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;
5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.
Отже однією із підстав для анулювання реєстрації платником єдиного податку є неподання платником єдиного податку четвертої групи податкової звітності, передбаченої підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 ПК України.
Згідно п.п.295.9.1. п.295.9 ст.295 ПК України, платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
У відповідності до п.п.298.8.1. п.298.8 ст.298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:
- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);
- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
Судом встановлено, що відповідач прийняв оскаржене рішення про скасування статусу платника єдиного податку четвертої групи з підстав несвоєчасного подання позивачем податкової звітності, передбаченої підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що вимогами чинного Податкового кодексу України не передбачено порядку відмови контролюючим органом у підтверджені статусу платника єдиного податку четвертої групи за результатами подання вказаних у пп. 298.8.1. п. 298.8. ст. 298 Податкового кодексу України документів.
З огляду на приписи п.п.5) п.299.10. ст.299 ПК України, враховуючи подання позивачем податкової звітності, передбаченої підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні підстави для скасування статусу платника єдиного податку четвертої групи з мотивів несвоєчасного подання, так як таке скасування можливе лише у випадку неподання її (звітності) взагалі, а тому таке рішення підлягало скасуванню.
Слід зазначити, що перед прийняттям рішення про позбавлення товариства статусу платника єдиного податку 4 групи контролюючий органом мав би провести документальну перевірку платника податків та встановити порушення, відповідно до яких, платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, тобто бути платником єдиного податку четвертої групи за критеріями, визначеними у п.4 п.291.4 ст.291.4 Податкового кодексу України.
За правилами пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
Таким чином, контролюючий орган тільки під час проведення документальної перевірки позивача, встановивши обставини, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), може прийняти рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача, який забезпечить їх ефективне поновлення, є зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку четвертої групи в Реєстрі платників єдиного податку з дати анулювання реєстрації.
В апеляційній скарзі відповідач звертає увагу на правовий висновок, який викладений у постанові Верховного Суду України від 29.03.2018 у справі №804/2321/17.
Однак, в зазначеній справі предметом оскарження було рішення про відмову фермерському господарству у реєстрації платником єдиного податку четвертої групи на 2017 рік у зв`язку з тим, що підприємством порушено п.п.291.51.3 п.291.51 ст.291 ПК України, а саме: суб`єкт господарювання, станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг.
Відтак, висновки Верховного Суду України у зазначеній справі неможливо застосувати до спірних правовідносин через відмінність фактичних обставин у справах.
З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня         2023 року у справі № 160/8797/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак