ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/18420/21  Номер провадження 33/814/440/23	Головуючий у 1-й інстанції Лисиченко С.М.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 11 листопада 2021 року, -
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень. 
За постановою судді, ОСОБА_1 16.09.2021 о 03 годині 31 хвилин в м.Харкові по вул. Шевченка, 317/1, керувала транспортним засобом Hyundai Getz, р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820 та в КНП ХОР ОНД за адресою: м.Харків, вул. Шевченка, 26, у лікаря нарколога у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про те, що відеозапис, який знаходиться в матеріалах справи не містить доказів підтвердження факту керування транспортним засобом та не містить факту наявності ознак алкогольного сп`яніння про які вказано у протоколі.
У протоколі серії ААБ № 19 14 15 зазначено, що він складений о 05 год. 45 хв., та вказано, що ОСОБА_1 керувала автомобілем о 05 год. 31 хв., проте на відеозаписі з боді-камери № DSJX300084_ZM0084 о 05 год. 36 хв., тобто до складання протоколу, вже було зупинено двох свідків.
Посилається на складання працівником поліції постанови № ЕАО 4777849 без її участі.
Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 191415 від 16.09.2021 року, зазначено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що працівники поліції не відсторонили її від керування транспортним засобом, чим допустили порушення ст. 266 КУпАП.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надсилала, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без участі учасників справи. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу наступних висновків.
Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до неї адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №191415 від 16 вересня 2021 року зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України.
Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 вересня 2021 року, останні підтвердили, що ОСОБА_1 16 вересня 2021 року у їх присутності відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. 
Наведене підтверджується й рапортом інспектора взводу 1 роти №6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП Чернишова Є. про зазначені вище обставини виявленого адміністративного правопорушення.
Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря-нарколога в КНП ХОР «ОНД» у присутності двох свідків.
При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.
Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.
Таким чином, твердження про відсутність у ОСОБА_1 відмови від проходження запропонованого огляду є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.
Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. 256, 266 КУпАП.
Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів, які учасниками справи не спростовані, а дії поліцейських не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП.
Неспроможними є доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в ньому зазначено про керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що власне і було зазначено в протоколі.
Із наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №191415 від 16 вересня 2021 року вбачається, що його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Зауваження щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не подавала.
Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, суд розцінює критично і не приймає до уваги, оскільки з долученого до матеріалів справи відеозапису чітко вбачається, що в ході розмови ОСОБА_4 не заперечувала факту керування нею автомобілем та запитувала у працівників поліції в чому полягає порушення нею правил дорожнього руху при зупинці транспортного засобу.
Посилання ОСОБА_1 на відсутність на відеозапису виявлених у неї ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає надуманими.
Перелік виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння підтверджується сукупністю зібраних доказів у справі та детально наведено як у самому протоколі про адміністративне правопорушення, так і в направленні на огляд водія транспортного засобу. 
Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.3 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Дії поліцейського по виявленню у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та висуненню вказаній особі вимог про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або у найближчому закладі охорони здоров`я відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Апеляційний суд зауважує, що відмова на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння, і пояснення про відсутність ознак алкогольного сп`яніння не є підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності. 
Апеляційний суд розцінює доводи ОСОБА_1 про її невинуватість, як спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на складання працівником поліції постанови № ЕАО 4777849 без її участі також не знаходить свого підтвердження, оскільки за даними відеозапису, долученого до матеріалів, останній працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу було роз`яснено права та ознайомлено зі змістом протоколу, при цьому ОСОБА_1 від надання пояснень та підпису вказаного протоколу відмовилася.
Посилання апелянта на відсутність доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій особі також заперечується змістом відеозапису на якому чітко зафіксовано повідомлення поліцейського про відсторонення ОСОБА_5 від керування транспортним засобом.
Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а тому її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були беззаперечними підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що вона відмовилася від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.
Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.
За таких підстав, обґрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 11 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко