П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/6997/23 
  Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.   
  Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
28 листопада 2023 року                                                                                 м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування пункту 1 наказу від 04.04.2023 №644, наказу від 06.04.2023 №88 о/с та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
У квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Руслана Герасимчука №644 від 04.04.2023 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області", в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Руслана Герасимчука від 06.04.2023 №88 о/с "Про особовий склад";
- поновити капрала поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора СРПП відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, виплатити капралу поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06.04.2023 по день винесення рішення по цій справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки службове розслідування проведено з порушенням встановленого порядку, в діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку, а отримані у протиправний спосіб відомості про стан досудового розслідування не можуть бути покладені в основу обвинувачення у вчинені дисциплінарного проступку. Звертає увагу, що в момент ДТП перебував поза службою (після наряду), у цивільному одязі, без зброї, жодним доказом не підтверджується, що саме позивач керував автомобілем, який причетний до ДТП. Вважає, що Дисциплінарною комісією не доведено його вини у даному дисциплінарному проступку, не вказано про наявність причинного зв`язку між його діями та проступком, не вказано про порушення ним внутрішнього трудового розпорядку, порушення трудових обов`язків. Просить позов задовольнити.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора СРПП відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП із 17.01.2022.
Згідно повідомлення від 26.03.2023 диспетчера екстреної медичної допомоги лінії "102" про скоєння ДТП за участі двох автомобілів BMW 530і, н.з. НОМЕР_1 та Hyundai Veloster, н.з. НОМЕР_2 , після чого водій BMW покинув місце події та отриманої інформації про можливу причетність до ДТП поліцейського, а саме: інспектора СРПП відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП капрала поліції ОСОБА_1 , Наказом ГУНП в Хмельницькій області від 27.03.2023 №596 за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капралом поліції ОСОБА_1 призначено службове розслідування, проведення якого доручено дисциплінарній комісії у складі голови комісії: інспектора ВП УГІ ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 ; членів комісії: інспектора ВП УГІ ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 ; заступника начальника управління - начальника відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_4 , оперуповноваженого ВОР Хмельницького управління ДВБ НП України капітана поліції ОСОБА_5 (за згодою).
Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що відносно капрала поліції ОСОБА_1 працівниками управління патрульної поліції складено адміністративний протокол серії ААД №081955 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, адміністративний протокол серії ААД №406742 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, адміністративний протокол серії ААД №406743 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди) та винесено постанову серії ЕАС №6739421 за частиною 1 статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами).
Вказана подія про дорожньо-транспортну пригоду зареєстрована в ЄО ГУНП в Хмельницькій області від 27.03.2023 за №189.
Під час проведення службового розслідування капралу поліції ОСОБА_1 запропоновано надати пояснення з приводу відомих йому обставин дорожньо-транспортної пригоди, однак він відмовився від надання будь-яких пояснень, в тому числі і відомих йому обставин ДТП.
У ході службового розслідування дисциплінарною комісією отримано пояснення від поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП НПУ сержанта поліції ОСОБА_6 та поліцейського взводу №2 роти №2 УПП в Хмельницькій області ДПП НПУ сержанта поліції ОСОБА_7 , начальника відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП майора поліції ОСОБА_8 , начальника сектору кадрового забезпечення Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_9 ,  гр. ОСОБА_10 , гр. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , із аналізу пояснень яких встановлено, що усі свідки події вказали, що водієм автомобіля BMW, який вчинив ДТП, є худорлявий хлопець, 23-25 років, одягнений у чорний одяг та сірі кросівки з білою підошвою, та які безпосередньо при зустрічі із ОСОБА_1 підтвердили, що це саме дана особа являється водієм автомобіля марки BMW, н.з. НОМЕР_1 , який 26.03.2023 допустив зіткнення з автомобілем HYUNDAI та в подальшому не надавши допомоги потерпілим залишив місце ДТП.
У зв`язку із цим, дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що своїми діями капрал поліції ОСОБА_1 вчинив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, також, дисциплінарною комісією під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховувались, що в Україні введений воєнний стан.
З огляду на вищевикладені висновки дисциплінарна комісія висунула пропозиції, що за порушення та невиконання вимог пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", пунктів 1, 3, 4, 6 частини 3 статті 1, Дисциплінарного статут Національної поліції України, абзацу 1 частини 5 статті 14, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пункту 2.10 а, 2.3 б, 12.1, 2.9 а, 2.4 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, пунктів 1.7, 1.8 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 06.09.2022 №1282, Присяги працівника поліції, що виразилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а цивільна особа отримала незначні тілесні ушкодження, залишення місця події, не наданні допомоги потерпілим в ДТП, не пред`явлення реєстраційного документа на транспортний засіб працівникам поліції, перешкоджанні працівникам УГІ та УПП під час виконання останніми їх посадових обов`язків, в частині уникання від надання відповідей на запитання та в перешкоджанні під час складання адміністративних матеріалів за порушення вимог частини 1 статті 130, статті 124, статті 122-4 та частини 1 статті 126 КУпАП, вживанні алкогольних напоїв незважаючи на посилений варіант несення служби та заборону начальника ГУНП, пропонується застосувати до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капрала поліції ОСОБА_1 (0066586), дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Вказаний Висновок погоджений начальником ГУНП полковником поліції Р.Герасимчуком та, у відповідності до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту видав наказ ГУНП від 04.04.2023 №644 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області", згідно з пунктом 1 якого до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказ від 06.04.2023 №88 о/с "Про особовий склад" згідно якого звільнити капрала поліції ОСОБА_1 інспектора СРПП відділення поліції №1 Хмельницького РУП ГУНП з 06.04.2023.
Вважаючи зазначені накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капрала поліції ОСОБА_1 . Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, у зв`язку з чим вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є законним та обґрунтованим, а оскаржувані накази прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Згідно з частиною 1 статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Приписами частин 1, 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Отже, дисциплінарна та, зокрема, адміністративна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Положеннями частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Згідно з частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Частиною 2 вказаної статті визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до частини 3 статті 11 Дисциплінарного статуту поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
Згідно з частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).
Приписами пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських може застосовуватися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення із служби в поліції.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (частина 1 статті 15 Дисциплінарного статуту).
Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування (частина 5 статті 15 Дисциплінарного статуту).
Посадові особи, які перешкоджають діям дисциплінарної комісії, притягаються до відповідальності в порядку, встановленому законодавством (частина 6 статті 15 Дисциплінарного статуту).
Суд встановив, що зі змісту наказу № 596 від 27.03.2023 визначено, що підставою для проведення службового розслідування було повідомлення на спецлінію "102" про ДТП та подальше встановлення до її причетності капрала поліції ОСОБА_1 , а тому твердження позивача про відсутність підстав для призначення службового розслідування є помилковим та таким, що суперечить положенням Порядку №893 та Дисциплінарного статуту НП України.
Отже, з огляду на викладене наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №596 від 27.03.2023 "Про призначення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капралом поліції ОСОБА_1 та відсторонення останнього від виконання службових обов`язків, а також можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками відділення поліції № 2 Хмельницького РУП, ГУНП в Хмельницькій області" прийнято на законних підставах і є таким, що скасуванню не підлягає.
Відповідно до пункту 7 розділу IV Порядку №893 кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію").
Згідно із частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Зі змісту наведених норм слідує, що визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності. Закон не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого. Відтак, виходячи з фактичних обставин скоєного проступку та особи порушника, начальник ГУНП в Хмельницькій області може застосувати стягнення у межах компетенції, виходячи із обставин справи.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Так, згідно Висновку від 03.04.2023 службового розслідування, членами комісії запропоновано застосувати до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капрала поліції ОСОБА_1 (0066586), дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за порушення та невиконання вимог пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", пунктів 1, 3, 4, 6 частини 3 статті 1, Дисциплінарного статут Національної поліції України, абзацу 1 частини 5 статті 14, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пункту 2.10 а, 2.3 б, 12.1, 2.9 а, 2.4 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, пунктів 1.7, 1.8 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 06.09.2022 №1282, Присяги працівника поліції, що виразилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а цивільна особа отримала незначні тілесні ушкодження, залишення місця події, не наданні допомоги потерпілим в ДТП, не пред`явлення реєстраційного документа на транспортний засіб працівникам поліції, перешкоджанні працівникам УГІ та УПП під час виконання останніми їх посадових обов`язків, в частині уникання від надання відповідей на запитання та в перешкоджанні під час складання адміністративних матеріалів за порушення вимог частини 1 статті 130, статті 124, статті 122-4 та частини 1 статті 126 КУпАП, вживанні алкогольних напоїв незважаючи на посилений варіант несення служби та заборону начальника ГУНП.
Доводи позовної заяви зводяться до відсутності підтвердження обставин події, що мали місце 26.03.2023, в частині не доведення вини позивача у даному дисциплінарному проступку, не вказано про наявність причинного зв`язку між його діями та проступком, не вказано про порушення ним внутрішнього трудового розпорядку, порушення трудових обов`язків. 
З цього приводу суд зазначає, що відносно капрала поліції ОСОБА_1 працівниками управління патрульної поліції складено адміністративний протокол серії ААД №081955 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, адміністративний протокол серії ААД №406742 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, адміністративний протокол серії ААД №406743 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди) та винесено постанову серії ЕАС №6739421 за частиною 1 статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами).
Із постанови Хмельницького апеляційного суду від 13 жовтня 2023 року у справі №686/8081/23, яка набрала законної сили та є чинною на даний час, слідує, що колегією суддів розглянуто у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року. В ході розгляду даної справи встановлено, що в апеляційному суді ОСОБА_1 визнав, що дійсно керував автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , який поводив себе некоректно, внаслідок чого його занесло на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем потерпілого.
У результаті зіткнення відчув різкий біль у грудях, запаморочення, був у шоковому стані, отямився у батьків удома, де приймав ліки.
Окрім цього, у відеоматеріалах, які містяться в матеріалах справи чітко видно рух автомобіля "BMW", номерний знак НОМЕР_1 , момент зіткнення транспортного засобу "BMW", номерний знак НОМЕР_1 та "Hyundai Veloster", номерний знак НОМЕР_2 та саме вихід із автомобіля «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , двох осіб чоловічої статі.
ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно, на відеозаписі зафіксовано, як саме він першим виходить із транспортного засобу – "BMW".
Колегія суддів зазначає, що наявність ознак алкогольного сп`яніння не спростовує й сам ОСОБА_1 , який повідомив, що він дійсно того дня не був при виконанні службових обов`язків, напередодні вживав алкогольні напої, з результатами проведеного на місці події огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» погодився. Огляд на стан сп`яніння проходив двічі: як працівник поліції та як учасник ДТП. 
Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування, яким у цій справі, серед іншого, установлено, що позивачем було допущено порушення та невиконання вимог пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", пунктів 1, 3, 4, 6 частини 3 статті 1, Дисциплінарного статут Національної поліції України, абзацу 1 частини 5 статті 14, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пункту 2.10 а, 2.3 б, 12.1, 2.9 а, 2.4 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, пунктів 1.7, 1.8 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 06.09.2022 №1282, Присяги працівника поліції, що виразилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а цивільна особа отримала незначні тілесні ушкодження, залишення місця події, не наданні допомоги потерпілим в ДТП, не пред`явлення реєстраційного документа на транспортний засіб працівникам поліції, перешкоджанні працівникам УГІ та УПП під час виконання останніми їх посадових обов`язків, в частині уникання від надання відповідей на запитання та в перешкоджанні під час складання адміністративних матеріалів за порушення вимог частини 1 статті 130, статті 124, статті 122-4 та частини 1 статті 126 КУпАП, вживанні алкогольних напоїв незважаючи на посилений варіант несення служби та заборону начальника ГУНП.
Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №320/3085/20 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Встановлені в ході службового розслідування обставини свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських.
Як наслідок, така поведінка поліцейського є недопустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського, а натомість вчинив проступок, який дискредитує органи поліції та поліцейських в цілому.
Вчинки, що дискредитують працівників та, власне, органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.
Верховний Суд у постанові від 19.03.2020 у справі №360/3545/18 зазначив, що поняття "дискредитація" перебуває у тісному зв`язку із поняттям "дотримання морально-етичних норм" та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби.
З огляду на викладене, суд зазначає, що допущені дії позивачем як поліцейським суперечать загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які відповідно до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.
Дисциплінарний проступок позивача безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав позивач, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського. Суд вважає, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.
Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:
- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;
- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;
- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;
- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку. Також на позивача накладено дисциплінарне стягнення, співмірне із тяжкістю вчиненого проступку, який застосовано за результатами проведення службового розслідування.
Таким чином, накладене дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади є обґрунтованим, тому оскаржувані накази є правомірними та не належать скасуванню.
Щодо доводів позивача про те, що службове розслідування не призначається в разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складенні в порядку визначеному КУпАП, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 5 статті 14 Дисциплінарного статуту у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
Відповідно до пункту 3 розділу 2 Порядку №893 службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Також згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У спірному випадку службове розслідування призначалося не у зв`язку з надходженням матеріалів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, а підставою для проведення службового розслідування було повідомлення на спецлінію "102" про ДТП та подальше встановлення до її причетності капрала поліції ОСОБА_1 , а тому твердження позивача про відсутність підстав для призначення службового розслідування є помилковим та таким, що суперечить положенням Порядку №893 та Дисциплінарного статуту НП України.
Тобто були наявні підстави для призначення службового розслідування, визначені частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту та пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893.
Також позивач вказує на те, що пункт 2 розділу II Порядку №893 містить вичерпний перелік підстав для призначення службового розслідування, але наказ про призначення службового розслідування не містить у собі жодної із перелічених.
Так, згідно з наведеними приписами пункту 1 розділу ІІ Порядку №893, останнім встановлено підставами для призначення службового розслідування.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено дані, за наявності яких, зокрема, призначається службове розслідування. Отже, позивач помилково вважає, що пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено вичерпний перелік підстав для призначення службового розслідування, оскільки сполучник "зокрема" свідчить, що такий перелік містить лише окремі підстави.
Щодо посилань апелянта на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 жовтня 2023 року у справі № 686/8081/23, колегія суддів зазначає, що позивача звільнено саме за порушення службової дисципліни. Тобто, в цьому випадку порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення поліцейського, яке не пов`язано з кінцевими рішеннями по адміністративних справах. Предметом службового розслідування було не вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а вчинення ним супутніх порушень службової дисципліни. Крім того, суд зазначає, що рішення у справі про адміністративне правопорушення не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у вказаному випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі КУпАП.
Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №160/6819/19.
Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності не у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, а у зв`язку із порушенням службової дисципліни, дискредитацією звання поліцейського і підривом авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. При цьому, хоча оскаржені накази і прийнято на підставі, зокрема, відомостей про вчинення адміністративних порушень, однак він ґрунтується на самостійних правових підставах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.04.2021 у справі №420/3659/19.
В ході проведення службового розслідування відповідачем не перевірялась законність складання відносно позивача адміністративних матеріалів про вчинення ним адміністративних правопорушень, як і достатність і достовірність кожного доказу, складеного працівниками патрульної поліції при складанні таких матеріалів, оскільки це є прерогативою суду при розгляді відповідної справи про адміністративне правопорушення, а встановлювались обставини, що свідчать про вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку.
Таким чином, суд підсумовує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Поліцейський, навіть знаходячись не при виконанні службових обов`язків, зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
При прийнятті рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, тому, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів поліції є законним та обґрунтованим.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що під час притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капрала поліції ОСОБА_1 . Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, у зв`язку з чим вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є законним та обґрунтованим, а оскаржувані накази прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального  права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують,  то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Курко О. П.