УХВАЛА

06 грудня 2023 року 
м. Київ

справа №560/12637/23
адміністративне провадження № К/990/36804/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року 
у справі №560/12637/23
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 
до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 
про скасування постанови,
В С Т А Н О В И Л А:
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося в суд з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просило скасувати постанову від 21 червня 2023 року ВП № НОМЕР_1 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року, у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
В касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що скаржник є бюджетною установою та станом на кошторисом та планом асигнувань на 2023 рік в Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області коштів на відшкодування судового збору не передбачено.
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2023 року відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору.
На виконання цієї ухвали, скаржник направив до суду заяву про продовження строк для усунення недоліків в частині сплати судового збору, яка обґрунтована тим, що кошторисом та планом асигнувань на 2023 рік Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на відшкодування судового збору не передбачено. Вказує, що станом на 24 листопада 2023 року залишок коштів на рахунку не дозволяє провести оплату судового збору. 
Проаналізувавши заявлене скаржником клопотання Верховний Суд прийшов до таких висновків.
Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була вчинена у встановлений судом строк.
Згідно до частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в клопотанні про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для продовження строку для усунення недоліків.
Таким чином, особа, яка звертається до суду касаційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.
Подані заявником докази не містять безсумнівних відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на рахунок скаржника, призначених для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити такий збір упродовж нового строку. 
Принагідно, суд зазначає, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
З урахуванням наведеного, підстави для задоволення клопотання скаржника про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відсутні.
Таким чином, недоліки касаційної скарги у межах наданого строку на їх усунення не усунуто, а тому така касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявнику.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 251, 330, 328, 332 КАС України, Суд -
УХВАЛИВ:
1. Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у задоволені клопотання про продовження строку для усунення недоліків.
2. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року у справі №560/12637/23 - повернути скаржнику.
3. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
4. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Судді 	 А.В. Жук  	
          	 Ж.М. Мельник-Томенко  Н.М. Мартинюк