ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/1957/23	Головуючий у 1-й інстанції Мельник А.В. 	
Провадження № 33/817/649/23 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ст. 124 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: - особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ;
- захисника ОСОБА_1 - адвоката Пацули В.О.,  
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Пацули В.О. на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення, з урахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як визнав суд, ОСОБА_1 08.10.2023 о 15 год. 20 хв. у м.Теребовля по вул.Підзамче, 113 керував транспортним засобом “Mercedes-Benz”, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції та бокового інтервалу і допустив зіткнення із припаркованим трансапортним засобом ВАЗ 21065 д.н.з. НОМЕР_2 . В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, згідно ст.124 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 08.10.2023 о 15 год 20 хв. у м. Теребовля по вул. Підзамче, 113 керував транспортним засобом Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Пацула В.О., вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою.
       В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові встановив невірні фактичні обставини справи, що призвело до притягнення невинної особи до адміністративної відповідальності.
       Зазначає, що встановлені місцевим судом обставини, не відповідають дійсності, оскільки до уваги не було взято пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , які вони усно надавали на місці події щодо фатку настання ДТП.
       Вказує, що ОСОБА_1 припаркував керований ним автомобіль з дотриманням п.15.7 ПДР, таким чином щоб в разі його ймовірного самовільного скочування, він вперся в стіну гаражу та не зміг продовжити рух далі. Автомобіля ОСОБА_3 в цей час біля гаражу не було.
       Захисник зазначає, що ОСОБА_1 , як в суді першої інстанції, так і в апеляційному посилається на те, що він не керував транспортним засобом під час його контактування із автомобілем ОСОБА_3 .
       Звертає увагу, що суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , натомість віддав перевагу поясненням двох осіб, анкетні дані яких достовірно не встановлені (в постанові значаться, як “ ОСОБА_4 ” та “ ОСОБА_5 ”), які перебувають у не приязних стосунках із ОСОБА_1 . Проте, підтвердити свої свідчення письмово останні навідріз відмовились, на думку захисника, такі дії цих осіб свідчать про боязнь відповідальності за дачу завідомо неправдивих свідчень.
       Апелянт стверджує, що суд першої інстанції не встановив, яка саме шкода і кому була завдана, адже ні з пояснення ОСОБА_3 , ні з будь-яких інших джерел спричинення такої не вбачається і матеріалами справи не доводиться.
       Просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно нього за ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
       Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 - адвоката Пацулу В.О., які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2023 р. та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Як слідує з протоколів про адміністративне правопорушення, які були предметом розгляду суду першої інстанції, ОСОБА_1 08.10.2023 о 15 год 20 хв. у м. Теребовля по вул. Підзамче, 113 керував транспортним засобом Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах адкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та в медичному закладі відмовився, а також не вибрав безпечної дистанції та бокового інтервалу і допустив зіткнення із припаркованим транспортним засобом “ВАЗ 21065”, д.н.з. НОМЕР_2 , в наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками
Вказані протоколи відповідають вимогам ст.256 КУпАП та складені уповноваженою на те особою визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
Підстав вважати, що вказані протоколи про адміністративні правопорушення є незаконними, суд не вбачає.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124, КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: 
даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ДПР18№467858, ДПР18№467859 від 08.10.2023;
рапортом помічника чергового відділення поліції №3 (м.Теребовля) Теребовлянського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Боднара В.І. Від 08.10.2023;         
схемою місця ДТП, яка сталася 08.10.2023 о 15 год 20 хв.;
письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 . Від 08.10.2023; 
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД№822083 від 08.10.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн за порушення останнім п.п.2.1(а), 2.1(б), 2.1(в) Правил ДР України;
відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції.
       Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.
       Вказаним відеозаписом зафіксовано події, які відбуваються після приїзду працівників поліції на виклик потерпілого ОСОБА_3 по факту дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, після прибуття патрульного автомобіля на виклик щодо ДТП, при розмові із особами, які перебували біля автомобілів - учасників ДТП, працівниками поліції було отримано пояснення жителів вул. Підзамче, що у м. Теребовля, які чітко розповіли про обставини ДТП. Також вони вказали, що автомобілем марки Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , керував ОСОБА_1 , який здійснив наїзд на припаркований біля житлового будинку автомобіль марки “ВАЗ 21065”, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , за їх словами, перебував у нетверезому стані.
       Твердження апелянта про те, що він не керував траспортним засобом, спростовуються переглянутими відеозаписами із нагрудних камер поліцейських. 
       При цьому, ОСОБА_1 в розмові з працівником поліції уникає відповіді на питання поліцейського щодо обставин ДТП і не наводить відомостей, які викладені в апеляційній скарзі щодо механізму ДТП.
       Таким чином, заперечення стороною захисту факту керування транспортним засобом розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.
       Апеляційний суд звертає увагу, що доводи ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції щодо самовільного руху залишеного ним на вулиці належного йому транспортного засобу “Mercedes-Benz”, в якого автоматична коробка передач, є суперечливими навіть з технічного погляду на характеристики такого автомобіля.
       
       Показання потерпілого ОСОБА_3 , допитаного апеляційним судом з ініціативи сторони захисту, жодним чином не спростовують висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки потерпілий не був безпосереднім очевидцем ДТП, а в суді засвідчив, що після ДТП на його автомобілі “ВАЗ 21065” залишилось нашарування фарби з автомобіля “Mercedes-Benz”.
       Що стосується показань свідка ОСОБА_6 також допитаного апеляційним судом за клопотання апелянта, то вони є непереконливі та суперечливі, оскільки свідок пояснив, що лише бачив як скотився автомобіль “Mercedes-Benz”, однак він нікому про це не сказав і пішов до дому. 
       Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовився і йому було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовився.
       Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.
       Також апеляційний суд погоджується з викладеним в постанові суду першої інстанції твердженням про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
       Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
       П.13.1. ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
       За встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу судом першої інстанції.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги, щодо його непричетності до ДТП – є безпідставними, оскільки факт дорожньо-транспортної пригоди за участі водія ОСОБА_1 , керуючого транспортним засобом Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , який зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467858 від 08 жовтня 2023 року, стороною захисту спростовано не було.
       Крім цього, обставини викладені в вищенаведеному протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується і письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи. (а.с. 7)        
       Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення. 
       Апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення та кваліфікація його дій за ст. 124, ст.130 ч.1 КУпАП є правильними. 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Пацули В.О. залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
       Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя