ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 741/78/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Крупина А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 листопада 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Бєлової Л.В. 
суддів:                     Аліменка В.О., Безименної Н.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на додаткове рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2023 року (повний текст складено 03 квітня 2023 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Колєснік Наталії Геннадіївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: 
- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ВМ № 00002680 від 10 грудня 2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження системи автоматичної фіксації порушень департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н.Г. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2  ст. 132-1 КУпАП, та  накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.
Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено:
Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ВМ № 00002680 від 10 грудня 2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження системи автоматичної фіксації порушень департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н.Г. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2  ст. 132-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.
Справу про адміністративне правопорушення закрито.
Додатковим рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2023 року заяву представника позивача Бондюка Богдана Володимировича про стягнення з відповідача  Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача  ОСОБА_1   витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати додаткове рішення та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заяви про прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових, витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповним та необ`єктивним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та вважає рішення таким, яке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Апелянт вказує про неспіврозмірність витрат на правничу допомогу зі складністю справи. Справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження та оскаржуваним рішенням суду. Звертаю увагу суду, заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн., в той самий час постановою серія ВМ № 00002680 від 10.12.2021 року притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на додаткове рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Колєснік Наталії Геннадіївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
15 вересня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому представник позивача відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції зазначив, що дослідивши документи та враховуючи предмет спору, дійшов висновку, що вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн., що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною. Вказані витрати не можна вважати такими, що є «неминучими». Суд враховував, що дана справа є справою незначної складності, а правовідносини, які є предметом розгляду в межах цієї справи, не є складними, що свідчить про те, що підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи для адвоката.
Отже, суд першої інстанції вбачав підстави для часткового стягнення з відповідача Державної служби України з безпеки на тренспорті на користь позивача ОСОБА_1 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно норм  ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.
Відповідно до приписів  ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Так, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Слід врахувати, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів наголошує, що суд, розглядаючи заяву про розподіл судових витрат, та вирішуючи її по суті, має детально визначити чи підтверджуються вони документально (реально понесені) чи заявлених розмір відповідає визначеним приписами  КАС України  критеріям та чи є такі витрати співмірними зі складністю справи та здійсненими стороною діями під час розгляду спору, а не автоматично стягувати увесь заявлений стороною до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу.
Так, 03 січня 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Бондюком Богданом Володимировичем був укладений договір про надання правової допомоги № 03/01-022 (а.с. 33), за п. 3.1 якого загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг, згідно тарифної сітки, вказаної у п. 3.9 даного Договору. 
На підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав до суду першої інстанції: додаткову угоду № 1 від 06 вересня 2022 року до договору про надання правової допомоги № 03/01-022 від 03 січня 2022 року (а. с. 87 на зв., 88), акт прийому передачі наданих послуг відповідно до додаткової угоди № 1 від 06 вересня 2022 року за договором про надання правової допомоги № 03/01-022 від 03 січня 2022 року (а. с. 88 на зв.), рахунок від 06 вересня 2022 року № 0609/2 (а. с. 89), платіжну інструкцію № ЕСМ_Р24A237258315D3640 від 06 вересня 2022 року (а. с. 89 на зв.).
З урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи, що спростовує доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача.
Щодо обґрунтованості витрат на правничу допомогу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на зміст, а також характер спірних правовідносин, враховуючи заперечення відповідача щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на професійну правничу допомогу, справедливим та співрозмірним є призначення компенсації витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн.
Судом апеляційної інстанції враховується, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі №810/3806/18.
За таких обставин суд апеляційної інстанції з урахуванням критеріїв обґрунтованості вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність зменшення розмір витрат на правничу допомогу до 2500 грн, та звертає увагу апелянта, що суд першої інстанції, ураховуючи незначну складність цієї справи, обсяг робіт, фактично виконаних адвокатом та витрачений ним час, задовольнив вимоги позивача лише частково та стягнув на його користь 2500,00 грн із заявлених ним 7000,00 грн витрат на правничу домогу.
Доводи апелянта про те, що адвокатом Бондюк Б.В. здійснювало представництво в аналогічних за предметом позову справах, судова колегія до уваги не приймає, оскільки  КАС України, зокрема ст.ст. 134, 139,    передбачено право позивача на відшкодування понесених ним судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, незалежно від кількості судових справ за його участі.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування додаткового рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2023 року. 
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення  з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь  ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн. 
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на додаткове рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2023 року - залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2023 року - залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            В.О. Аліменко, 

                                                                                                     Н.В. Безименна