ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року 
м. Київ

справа № 600/3563/22-а
адміністративне провадження № К/990/33461/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е., 
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року, постановлену у складі судді Брезіної Т.М., та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року, ухвалену у складі колегії суддів: Гонтарука В.М. (доповідач), Матохнюка Д.Б., Білої Л.М.,
І. Суть спору
1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
1.1. визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 31.10.2020 року;
1.2. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 31.10.2020 року, виходячи з фіксованої величини 3917,48 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 в сумі 125 359,36 гривень. 
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
2. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року, провадження у справі закрито на підставі пункту 4 частини першої   статті 238 КАС України.
3. Закриваю провадження в цій частині позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився також суд апеляційної інстанції, виходив з того, що  заявлені позивачем позовні вимоги вже вирішені по суті в межах іншої справи (№600/524/21-а), про що є рішення суду, яке набрало законної сили. 
ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
4. Не погоджуючись з такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилається на те, що вони не відповідають нормам матеріального та процесуального права.
5. У скарзі позивач просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
6. Свої вимоги скаржник мотивує тим, що рішення суду першої та апеляційної інстанцій про закриття провадження суперечать сформованій Верховним Судом правовій позиції, що відображена у постанові від 15 грудня 2022 року у справі №460/3473/21, постанові від 31 січня 2023 року у справі №340/3391/22, постанові від 13 березня 2023 року по справі №560/11003/22, постанові від 15 червня 2023 року у справі № 420/18923/21, постанові від 22 червня 2023 року у справі №140/6870/22, постанові від 28 червня 2023 року по справі №200/4258/22, постанові від 24 липня 2023 року по справі №140/7076/22, постанові від 27 липня 2023 року по справі №560/10793/22, постанові від 27 липня 2023 року по справі №380/14200/22, постанові від 02 серпня 2023 року по справі №420/2884/23, постанові від 03 серпня 2023 року по справі №200/2373/22, постанові від 08 серпня 2023 року по справі №140/6709/22, постанові від 30 серпня 2023 року по справі №240/24565/22, постанові від 07 вересня 2023 року по справі № 380/14610/22, постанові від 14 вересня 2023 року по справі №160/16055/22, постанові від 14 вересня 2023 року по справі №120/8306/22.
6.1. Також, скаржник зазначив, що предмети у спорах у цій справі та у справі №600/524/21-а є різними.
6.1.1. Так, у справі №600/524/21-а судами вирішувалося питання права позивача на отримання так званої «поточної» індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.10.2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року та перевищення порогу індексації 103 відсотка.
6.1.2. Предметом спору у даній справі є право позивача на отримання так званої «індексації - різниці» грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.10.2020 року, виходячи з фіксованої величини 3 917,48 грн., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (далі - Порядок №1078).
6.1.3. При цьому, зазначає, що питання щодо обрахунку індексації, яка належить до виплати позивачу, судом при розгляді справи №600/524/21-а не розглядалось та дане питання, було віднесено до дискреційних повноважень відповідача.
6.1.4. Вказує, що оскільки розрахунок суми індексації належав до дискреційних повноважень відповідача і на момент розгляду справи №600/524/21-а, такий розрахунок відповідачем за весь період проведено не було проведено, то вимоги щодо нарахування та виплати щомісячної фіксованої індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення не розглядались. Після того, як відповідачем було визначено суму індексації грошового забезпечення нараховану у лютому 2018 року в розмірі 4258,75 грн. стало можливим визначити, що підвищення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року не перевищило суму індексації яка склалась в березні 2018 року та позивачу належна так звана «індексація-різниця» грошового забезпечення виходячи з фіксованої величини 3 917,48 грн., виплата якої передбачена абзацами 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078. Тому, позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами в порядку передбаченому КАС України.
6.2. Таким чином, позивач зазначає, що пункт 4 частини першої статті 238 КАС України не підлягає застосуванню, оскільки предмети у двох вищезазначених справах різні, а тому провадження по справі підлягає відкриттю з подальшим розглядом справи по суті позовних вимог.
7. Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що відповідно до   статті 338 КАС України   не перешкоджає касаційному перегляду справи.
ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування
8. Відповідно до частини другої   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та Законами України.
9. Згідно з частиною першою   статті 5 КАС України   кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним шляхом.
10. Пунктом 4 частини першої   статті 238 КАС України   передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
11. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений   постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078   (далі - Порядок №1078; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
12. Пунктом 1-1 Порядку №1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
13. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016).
14. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
15. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування   Закону України від 06.02.2003 №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
16. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці 2 цього пункту.
17. За змістом абзацу 5 пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.
18. Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абзацом 6 пункту 4 Порядку №1078, а з 15.03.2018 врегульоване абзацом 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
19. Пункт 5 Порядку №1078 застосовується з 01.12.2015 у редакції   постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»   (далі - Постанова №1013).
20. Так, абзац 1 пункту 5 Порядку №1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
21. Цей абзац також діяв з 15.03.2018 до 01.04.2021 у редакції   постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 №141 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення»   (далі - Постанова №141) і встановлював, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
22. Абзац 2 пункту 5 Порядку №1078 застосовується з 01.12.2015 дотепер у редакції Постанови №1013 і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
23. Абзац 3 пункту 5 Порядку №1078 застосовувався з 01.12.2015 у редакції Постанови №1013 і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
24. Цей абзац з 15.03.2018 і дотепер діє у редакції Постанови №141 та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
25. Абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 застосовується з 01.12.2015 дотепер у редакції Постанови №1013 і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
26. Абзац 5 пункту 5 Порядку №1078 застосовувався з 01.12.2015 до 01.04.2021 у редакції Постанови №1013 і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
27. Абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 діяв з 01.12.2015 у редакції Постанови №1013 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
28. Цей же абзац з 15.03.2018 до 01.04.2021 діяв у редакції Постанови №141 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
29. Пункт 10-2 Порядку №1078 у редакції Постанови №1013 застосовувався з 01.12.2015 до 01.04.2021 та передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
V. Позиція Верховного Суду
30. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених   статтею 341 КАС України, Суд зазначає таке.
31. Зазначена у пункті 4 частини першої   статті 238 КАС України   підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті та остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або   постанови   суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
32. Необхідно зауважити, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
33. Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
34. Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
35. У постанові від 09.10.2018 у справі №809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову; це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем і відповідачем спірних правовідносин. Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин і фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
36. Таким чином, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої   статті 238 КАС України   є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність в іншій справі   постанови   чи ухвали, якими завершено розгляд справи і які набрали законної сили.
37. В даному випадку спірним є питання наявності в межах двох справ (№600/3563/22-а та №600/524/21-а) одночасної сукупності вказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.
38. У поданій касаційній скарзі позивач зазначає про нетотожність позову у цій справі та справі №600/524/21-а, адже у цьому випадку позовні вимоги стосуються виплати не «поточної індексації», а «індексації-різниці» грошового забезпечення, виходячи з фіксованої величини в розмірі 3917,48 грн, згідно з вимогами абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078. 
39. Суд звертає увагу, що   Порядок №1078 дійсно передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу: «поточної» та «індексації-різниці». Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
40. Щодо «поточної індексації», то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).
41. Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід зазначити, що Порядок №1078 такого поняття не містить. Указаний термін закріплено у Додатку 4 до Порядку №1078, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012, де було наведено приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте Постановою №1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття «фіксованої» суми індексації не використовується.
42. Водночас з 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття «індексація» як різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
43. Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015 до 01.04.2021, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
44. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума «індексації - різниці» виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
45. Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі №400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30.03.2023 про виправлення описки) та від 29.03.2023 у справі №380/5493/21 з подібними правовідносинами.
46. Отже, «поточна» індексація виплачується в результаті перевищення величини індексу споживчих цін порога індексації (103%). А «індексація-різниця» - у разі, коли сума зарплатного підвищення не перевищує суму індексації, що склалася в місяці такого підвищення.
47. Позивач дійсно вже зверталася до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 з вимогами:
47.1. визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування й невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 1 листопада 2017 року до 31 жовтня 2020 року в повному обсязі;
47.2. визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 1 листопада 2017 року до 28 лютого 2018 року, а в період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року не врахування абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;
47.3. зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року в сумі: 135499,98 грн, із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 1 листопада 2017 року до 28 лютого 2018 року, а в період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року з врахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
48. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року, позов задоволено частково:
48.1. визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 листопада 2017 року до 30 листопада 2018 року;
48.2. зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 листопада 2017 року до 30 листопада 2018 року, з урахуванням окреслених у мотивувальній частині рішення висновків та правової оцінки суду.
48.3. у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
49.   Рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо вимог за період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року, суди зауважили, що спірним питанням є правомірність невиплати позивачу фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі: 3713,08 грн на місяць. У цьому контексті суди зазначили, що у березні 2018 року посадовий оклад позивача збільшився, тож його дохід у порівняні з лютим 2018 року підвищився, а відтак березень указаного року став базовим для розрахунку індексації. Водночас, суди вказали, що поріг індексації, розрахований наростаючим підсумком з 1 березня 2018 року до листопаду 2018 року, не перевищив 103 відсотки. На основі цього суди дійшли висновку про відсутність підстав для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу, виходячи із фіксованої величини в розмірі: 3713,08 грн до періоду з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року.
50. Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
51. Постановою Верховного Суду від 09 червня 2022 року рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року змінено, виклавши абзаци другий і третій резолютивної частини рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року таким чином:
51.1. "Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 листопада 2017 року до 28 лютого 2018 року.
51.2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1  індексацію грошового забезпечення за період з 1 листопада 2017 року до 28 лютого 2018 року включно із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць)".
51.3. У іншій частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі №600/524/21-а залишено без змін.
52. Тобто, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року в частині позових вимог за період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року постановою Верховного Суду від 09 червня 2022 року залишено без змін.
53. Таким чином,   як убачається зі змісту наведених судових рішень, у межах справи №600/524/21-а вирішено питання, зокрема про право позивача на нарахування і виплату за період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року «поточної» індексації грошового забезпечення, яка виникла внаслідок перевищення порогу індексу споживчих цін в розмірі 103%.
54. Виходячи зі змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві, саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
55. Повертаючись до обставин справи, що розглядається, Суд констатує, що предметом позову у ній є саме питання розрахунку фіксованої щомісячної індексації грошового забезпечення позивачки у період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року та її розмір. Отже, дослідженню у цій справі підлягає питання наявності у позивача права на отримання індексації грошового забезпечення у період з 1 березня 2018 року до 31 жовтня 2020 року, виходячи з фіксованої величини, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, яка передбачена зазначеними положеннями Порядку №1078.
56. Указане не було предметом правової оцінки судами у справі №600/524/21-а, оскільки перевірка правильності нарахованих відповідачем позивачці сум індексації грошового забезпечення, з урахуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, не здійснювалася.
57. Отже, судами попередніх інстанцій в цій справі здійснено неправильний порівняльний аналіз підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається, та у справі №600/524/21-а.
58. Відповідно до пункту 13 Порядку №1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку, отож питання обчислення суми індексації може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.
59. Такий правовий підхід узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 15.12.2022 у справі №460/3473/21, від 30.03.2023 у справі №200/2737/21-а, від 28.06.2023 у справі №200/4258/22, від 20.07.2023 у справі №380/14636/22, від 14.09.2023 у справі №160/16055/22, від 26.10.2023 у справі №560/2917/23.
60. За таких обставин висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що вимоги, заявлені позивачем у цій справі, вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі №600/524/21-а та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковими, що виключає наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої   статті 328 КАС України.
61. Пунктом 2 частини першої   статті 349 КАС України   встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
62. Відповідно до частини першої   статті 353 КАС України   підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
63. Згідно з частиною четвертою   статті 353 КАС України   справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
64. Зважаючи на викладене, Суд уважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій з направлянням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
VІ. Судові витрати
65.   З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями   3,   341,   345,   349,   353,   355,   356,   359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Чернівецького окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. А. Губська

Судді                                                                                                    М.В. Білак

                                                              
                                                                                                    В.Е. Мацедонська