Справа № 638/17731/17
Провадження № 2-а/638/6/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2023 року                                                                                м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участі секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,
представника позивача Зайцева В.В.,
представника третьої особи Водолазького О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, фізична особа – підприємець ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , Регіональне відділення Фонду державного майна України у Харківській області, ОСОБА_20 про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження,
встановив:
         ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ФОП ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , Регіональне відділення Фонду державного майна України у Харківській області, ОСОБА_20 , в якому просить визнати неправомірними дії Харківської міської ради щодо винесення розпорядження від 16.05.2007 №1301 «Про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно» та скасувати розпорядження Харківського міського голови від 16.05.2007 №1301 «Про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно».
       31 жовтня 2023 року до суду від представника Харківської міської ради надійшла заява, в якій просить закрити провадження по вказаній справі, оскільки даний спір не може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства, оскільки адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установити (визнавати) належність права власності на нерухоме майно зокрема нежитлові приміщення.
       16 листопада 2023 року до суду від представника позивача надійшли заперечення на заяву Харківської міської ради, в якому він просив відмовити у задоволенні заяви про закриття провадження по справі, оскільки спір у даній справі має розглядатися у порядку адміністративного судочинства а не в порядку цивільного судочинства. 
       В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження по справі.
       Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись.
       Суд дослідивши матеріали справи та клопотання про закриття провадження дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС (далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень, якщо не зазначено інше) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно із частиною другою статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС у редакції Закону № 2147-VIII, якими визначено завдання адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірним дії та скасування розпорядження Харківської міської ради. Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що у позивача у 1996 року одночасно з набуттям права власності на квартиру АДРЕСА_1 , виникло право спільної сумісної власності разом з іншими мешканцями будинку на спірні підвальні приміщення в указаному будинку. Таким чином, позивач вважає, що є незаконним оформлювати право комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради на вказані спірні підвальні приміщення з подальшим здаванням їх в оренду або відчуженням. 
За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Оскільки спірні правовідносини пов`язані із захистом порушених житлових прав ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому що спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на нежитлові приміщення.
При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 820/11297/15.
Суд закриває провадження у справі  якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства(п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у цій справі, оскільки спір у ній не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, а стосується житлових відносин і має вирішуватись судами за правилами ЦПК.
       Керуючись ст.236, 243, 248 КАС України, суд, -
постановив:
       Заяву представника Харківської міської ради – Романенко Т.О. про закриття провадження у справі - задовольнити.
       Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, фізична особа – підприємець ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , Регіональне відділення Фонду державного майна України у Харківській області, ОСОБА_20 про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження – закрити.
       Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
       Ухвала може бути оскаржена в апеляційному поряду до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
       Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
       Ухвала оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                                 Л.М. Рибальченко