П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/12009/23	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
21.08.2023 року;
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
           П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді - Єщенка О.В.
                           суддів                      - Крусяна А.В.
- Яковлєва О.В.
   За участю: секретаря - Недашковської Я.О.
                         представника апелянта - Санагурської Р.С.
                         представника апелянта - Вавілова А.Є.
        
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року по справі за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:
Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 15.05.2023 року №1880/5 «Про задоволення скарги».
В обґрунтування позову зазначено, що наказом Міністерства юстиції України від 15.05.2023 року №1880/5, за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 , скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 04.01.2023 року №1005561070020043110 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу»; тимчасово блоковано приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строком на 2 (два) місяці.
Оспорюючи правомірність та обґрунтованість вказаного наказу, позивачка зазначає, що реєстраційна дія про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу проведена на підставі належним чином оформленого та повного пакету документів, який в установленому порядку був перевірений приватним нотаріусом та не давав підстав, передбачених статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», для відмови у державній реєстрації.
З посиланням на наведене, а також ту обставину, що скарга ОСОБА_1 на дії державного реєстратора була подана поза межами встановленого законом строку і заявницею (скаржницею) не доведений факт порушення її прав та інтересів у зв`язку із проведенням приватним нотаріусом вказаної реєстраційної дії, позивачка наполягає на тому, що наказ Міністерства прийнято незаконно, необґрунтовано та без додержання принципу пропорційності, а саме без дотримання балансу між публічними інтересами та індивідуальними інтересами особи і цілями та засобами задля їх досягнення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Суд визнав протиправним та скасував пункт 3 наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2023 року №1880/5 «Про задоволення скарги».
В іншій частині позовних вимог суд відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2684 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що подані державному реєстратору (приватному нотаріусу) документи для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу відповідали вимогам чинного законодавства, були повними та належним чином оформленими, а тому за наслідками їх перевірки у позивачки не було правових обставин, передбачених статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», для відмови у проведенні державної реєстрації.
Суд першої інстанції визначив, що тимчасове блокування приватному нотаріусу доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строком на два місяці прийнято відповідачем не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому він є протиправним та підлягає скасуванню.
За таких обставин у сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та встановив наявність підстав для скасування пункту 3 оспорюваного наказу Міністерства, що стосується застосування до позивачки певного виду санкції.
Щодо іншого, другого, пункту наказу про скасування реєстраційної дії - державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу, за результатом розгляду справи суд вирішив, що в цій частині рішення відповідача жодним чином не порушує прав позивачки, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням статті 2 КАС України та обставинам справи і помилково залишено поза увагою те, що рішення (наказ) Міністерства є актом індивідуальної дії, загальними вимогами, до якого висуваються, є його обґрунтованість та вмотивованість, а отже суб`єктом прийняття рішення в обов`язковому порядку має бути наведено як конкретні підстави прийняття рішення (фактичні та юридичні) так і переконливі та зрозумілі мотиви прийняття рішення.
Апелянтка зауважує на тому, що без належної правової оцінки судом першої інстанції залишено важливі обставини, що впливали на правильність висновків Міністерства та вирішення цієї справи, а саме: судом не було враховано письмові пояснення від Товариства та приватного нотаріуса разом із доказами, подані на розгляд Міністерства; не досліджено доводи приватного нотаріуса про порушення Скаржницею строків звернення до Міністерства із відповідною скаргою.
Без належної правової оцінки судом залишено і те, що Міністерство під час прийняття оспорюваного наказу фактично вирішив цивільно-правовий спір, повноваженнями на що відповідач в установленому законом порядку не наділений.
На переконання апелянтки, висновок суду першої інстанції про відповідність реєстраційної дії приватного нотаріуса чинному законодавству відповідно до положень статті 245 КАС України є імперативним наслідком для визнання неправомірним рішення суб`єкта владних повноважень та його скасування.
При цьому, апелянтка просить враховувати, що дотримання нотаріусом загальних принципів професійної етики впливає на професійний імідж нотаріуса, який безпосередньо включає певний об`єм професійних навичок, компетентність та інші професійні якості приватного нотаріуса. Важливим є те, що ефективність роботи приватного нотаріуса залежить від дотримання ним чинного законодавства, тому сам факт наявності будь-якої інформації негативного характеру безумовно впливає на репутацію приватного нотаріуса та ефективність його роботи. Відповідно, скасування рішення (реєстраційної дії) приватного нотаріуса безумовно впливає на права та інтереси останнього, з чим помилково не погодився суд першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство юстиції України посилається на необґрунтованість доводів та вимог апеляційної скарги Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, відсутність підстав для задоволення скарги.
Також, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що питання доцільності притягнення приватного нотаріуса до відповідальності виходить за межі завдання адміністративного судочинства, адже саме Міністерство та створена при ньому Центральна Колегія наділені правом надавати оцінку діям державного реєстратора. В контексті наведеного, апелянт вказує, що суд не може підміняти орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням пунктів 4, 5 частини 1 статті 28 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та обставинам справи і помилково залишено поза увагою те, що факт не внесення учасником ( ОСОБА_1 ) вкладу для погашення заборгованості не підтверджений під час державної реєстрації відповідним документом. Також, у випадку не внесення учасником товариства вкладу для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, загальні збори товариства можуть прийняти одне із рішень, передбачених у частині статті 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Однак, у спірному випадку загальними зборами товариства одночасно із виключенням учасника зі складу учасників товариства прийнято рішення про зменшення статутного капіталу товариства на розмір неоплаченої частини частки такого учасника товариства.
Таким чином, апелянт наполягає на тому, що під час перевірки поданих для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу приватний нотаріус міг встановити невідповідність документів вимогам чинного законодавства та керуватись наслідками таких обставин для відмови у проведенні державної реєстрації.
Окремо апелянт зауважує на помилковому незастосуванні судом першої інстанції під час вирішення справи положень пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України. З цього приводу апелянт наголошує на тому, що у разі виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення. При цьому, виходячи з обставин справи, на момент ухвалення судом рішення доступ приватному нотаріусу мав бути розблокованим.
Також, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», статті 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та обставинам справи і помилково не враховано, що для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, серед інших документів, подається рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю про виключення учасника з товариства. У випадку, що стосується спірних правовідносин, якщо таке рішення приймається без урахування голосів учасників у зв`язку з настанням певної обставини, подається документ, що підтверджує настання такої обставини. Отже, в контексті спірних правовідносин, вчинення реєстраційної дії за №1005561070020043110, за відсутності документу про не внесення ОСОБА_1 вкладу для погашення заборгованості протягом додатково встановленого строку, відбулось на підставі неповного пакету документів.
Без належної правової оцінки судом першої інстанції під час вирішення справи залишено положення статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та помилково не враховано таку обов`язкову вимогу до документів, що подаються для державної реєстрації, як їх відповідність чинному законодавству. Фактично заперечуючи правомірність протоколу позачергових загальних зборів Товариства, на яких вирішено питання про виключення ОСОБА_1 з числа учасників, апелянтка наголошує на тому, що на момент, коли вона стала учасницею Товариства, Законом України «Про господарські товариства» та Цивільним кодексом України не визначались строки для внесення додаткових вкладів при збільшенні статутного капіталу товариства, такі строки не передбачались і Статутом Товариства, у тому числі при збільшенні статутного капіталу Товариства. В даному випадку, не можуть застосовуватись строки для внесення додаткових вкладів при збільшенні статутного капіталу Товариства, оскільки такі встановлені законодавством для внесення вкладу при створенні та державній реєстрації товариства.
Апелянтка вважає, що судом першої інстанції помилково залишено поза увагою ту обставину, що рішення, прийняті на загальних зборах Товариства суперечать статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», оскільки в порушення приписів цієї норми загальними зборами вирішено питання як про виключення учасника товариства зі складу учасників у зв`язку із не внесенням ним вкладу так і про затвердження зменшеного розміру статутного капіталу товариства у зв`язку із виключенням з його складу одного із учасників.
Наголошуючи на очевидності порушення приватним нотаріусом вимог статті 28 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», неправомірності прийнятого приватним нотаріусом рішення (вчиненої реєстраційної дії) на підставі неповного пакету документів та документів, що не відповідають вимогам чинного законодавства, апелянтка наполягає на обґрунтованості висновків Міністерства та відсутності підстав для скасування оспорюваного наказу відповідача. Зазначає, що у даному випадку адміністративний суд, перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям обґрунтованості та правомірності, не може втручатись у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень, інакше допускається порушення принципу розподілу влади. При цьому, тимчасове блокування приватному нотаріусу доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є цілком правомірним заходом впливу з метою попередження, виявлення протиправних діянь, який направлений на захист прав, свобод та законних інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері державної реєстрації. 
У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство юстиції України посилається на обґрунтованість доводів апелянтки, вважає наявними підстави для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції з`ясовано та встановлено під час апеляційного розгляду, 04.01.2023 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено реєстраційну дію за №1005561070020043110 - Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу (ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» (код ЄДРПОУ 38016918). Реєстраційною дією внесено наступні зміни:
зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера);
зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи;
зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи.
На вказану реєстраційну дію державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 14.04.2023 року подала Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) скаргу, в якій просила скасувати реєстраційну ді. Від 04.01.2023 року №1005561070020043110, вчинену державним реєстратором - приватним нотаріусом ОСОБА_2.
08.05.2023 року Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, розглянувши скаргу ОСОБА_1 , направлену листом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.04.2023 року №14574/06.7-13, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.04.2023 року за №СК-1397-23, складено Висновок, у якому рекомендувала: 
скаргу ОСОБА_1 задовольнити (пункт 1). 
скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 04.01.2023 року №1005561070020043110 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» (пункт 2);
тимчасово блокувати приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строком на 2 (два) місяці (пункт 3).
Згідно вказаного Висновку, Центральною колегією з посиланням на положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» зауважено на тому, що у разі прийняття рішення загальними зборами учасників без урахування голосів учасника у зв`язку з настанням певної обставини, подається документ, що підтверджує настання такої обставини. Однак, за результатом перевірки відомостей ЄДР щодо Товариства, Колегією встановлено, що документ, який підтверджує не внесення скаржницею вкладу для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, приватному нотаріусу ОСОБА_2 не подавався.
Також, з посиланням на приписи статті 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», Центральною колегією визначено, що у випадку, якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, виконавчий орган товариства має скликати загальні збори учасників, які можуть прийняти одне з таких рішень: або про виключення учасника товариства, який має заборгованість із внесення вкладу, або про зменшення розміру статутного капіталу товариства на розмір неоплаченої частини частки учасника товариства. Однак, за результатом перевірки відомостей ЄДР Колегією встановлено, що, окрім виключення учасника товариства зі складу учасників у зв`язку з не внесенням ним вкладу, загальними зборами також було прийнято рішення про зменшення розміру статутного капіталу Товариства, що суперечить вимогам чинного законодавства.
У зв`язку із чим, Центральною колегією визначено, що оскаржувана реєстраційна дія є протиправною, підлягає скасуванню, а зазначені обставини слугують підставою для тимчасового блокування приватному нотаріусу доступу до ЄДР строком на 2 (два) місяці.
На підставі висновку Центральної Колегії Міністерством юстиції України прийняло наказ від 15.05.2023 року №1880/5, яким:
скаргу ОСОБА_1 задоволено (пункт 1);
скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 04.01.2023 року №1005561070020043110 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» (пункт 2);
У пункті 3 наказу визначено тимчасово блокувати приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строком на 2 (два) місяці.
У пункті 4 наказу визначено виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.
У пункті 5 наказу визначено виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».
Не погоджуючись із рішенням міністерства, посилаючись на його неправомірність та необґрунтованість, позивачка звернулась до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців, врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року №755-IV.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року №755-IV, державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Відповідно до частин 1, 3, 6, 7, 8, дев`ятої, десятої статті 34 Закону України від 15.05.2003 року №755-IV (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.
За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:
про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації);
про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації);
про залишення скарги без розгляду по суті.
У разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення, зокрема, про:
скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України (пункт 1);
тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру (пункт 4).
Рішення, передбачені пунктами 1 і 2 частини сьомої цієї статті, виконуються посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіального органу не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру. Для виконання таких рішень повторне подання заяв, документів для проведення реєстраційних дій та сплата адміністративного збору не вимагаються. Наявність інших зареєстрованих заяв щодо певного суб`єкта, стосовно якого проводяться реєстраційні дії, рішень про заборону вчинення реєстраційних дій (крім судових рішень про заборону вчинення реєстраційних дій посадовими особами Міністерства юстиції України, його територіального органу) не є підставою для відкладення виконання рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу або відмови у проведенні відповідної реєстраційної дії.
Технічний адміністратор Єдиного державного реєстру у день надходження рішень, передбачених пунктом 4 частини сьомої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання. Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Єдиного державного реєстру визначається Міністерством юстиції України.
Вказані положення Закону кореспондуються із приписами Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128.
Разом з цим, відповідно до пункту 9 Порядку від 25.12.2015 року №1128 під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:
1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;
2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;
3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;
5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
Пунктом 13 Порядку від 25.12.2015 року №1128 передбачено, що за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:
1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;
2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.
Також, наказом Міністерства юстиції України від 09.01.2020 року №71/5 затверджено Положення про Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.
Пунктом 9 розділу ІІІ Положення 71/5 визначено, що за результатом розгляду скарги Колегія шляхом голосування приймає рішення, що оформлюється відповідним висновком.
Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини від кількості членів Колегії, присутніх на відповідному засіданні. Якщо половина від кількості членів Колегії, присутніх на відповідному засіданні, проголосувала за рішення, а решта проголосувала проти або утрималася, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосував головуючий на засіданні.
Висновок Колегії має містити: дату та місце проведення засідання Колегії; перелік членів Колегії, які брали участь у засіданні, на якому прийнято рішення за результатом розгляду скарги; реквізити та суть скарги; рекомендації щодо задоволення (відмови у задоволенні) скарги; мотиви рішення Колегії у стислому викладенні; мотиви рішення Колегії у розгорнутому викладенні, зокрема відомості про наявність (відсутність) обставин, які мають значення для розгляду скарги, та відомості про наявність (відсутність) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються; результати голосування («за», «проти», «утримався») членів Колегії.
Отже, за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги або про задоволення (повне чи часткове) скарги із перевіркою всіх обставин, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги.
В контексті спірних правовідносин слід враховувати, що відповідно частини 5 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року №755-IV для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи:
1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;
2) документ про сплату адміністративного збору;
3) один із таких відповідних документів:
а) рішення загальних зборів учасників (рішення єдиного учасника) товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників;
б) рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про виключення учасника з товариства;
в) заява про вступ до товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;
г) заява про вихід з товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;
ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;
д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві;
е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;
4) структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства.
Справжність підписів учасників, які голосували за рішення, визначені підпунктами "а" і "б" цієї частини, засвідчується нотаріально з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів. Якщо у випадках, передбачених законом, таке рішення приймається без урахування голосів учасників у зв`язку з настанням певної обставини, подається документ, що підтверджує настання такої обставини.
Також, згідно із статтею 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIII якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, виконавчий орган товариства має скликати загальні збори учасників, які можуть прийняти одне з таких рішень:
1) про виключення учасника товариства, який має заборгованість із внесення вкладу;
2) про зменшення статутного капіталу товариства на розмір неоплаченої частини частки учасника товариства;
3) про перерозподіл неоплаченої частки (частини частки) між іншими учасниками товариства без зміни розміру статутного капіталу товариства та сплату такої заборгованості відповідними учасниками;
4) про ліквідацію товариства.
Голоси, що припадають на частку учасника, який має заборгованість перед товариством, не враховуються при визначенні результатів голосування для прийняття рішення відповідно до частини другої цієї статті.
У частині 1 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року №755-IV передбачено наступні підстави для відмови у державній реєстрації, зокрема:
подання документів або відомостей, передбачених цим Законом, не в повному обсязі (пункт 4);
документи суперечать вимогам Конституції та законів України (пункт 5).
Виходячи з обставин справи, слід також враховувати, що для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» приватному нотаріусу подано: заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особі, що містяться в Єдиному державному реєстрі; оригінал протоколу №29/12-2 Позачергових загальних зборів Учасників від 29.12.2022 року; структуру власності; документ про сплату адміністративного збору.
Зокрема, згідно Протоколу №29/12-2 на порядок денний позачергових загальних зборів Учасників ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» внесено наступні питання:
1.Про примусове виключення учасника Товариства, який має заборгованість із внесення вкладу.
2.Про затвердження зменшеного розміру статутного капіталу Товариства у зв`язку з виключенням учасника.
3.Про уповноваження надати документи у відповідні органи з метою проведення державної реєстрації змін, які містяться у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
По першому питанню позачерговими загальними зборами учасників Товариства вирішено виключити учасника товариства, ОСОБА_1 , розмір частки якої - 254000, яка володіє 49% голосів.
По другому питанню позачерговими загальними зборами учасників Товариства вирішено затвердити зменшений розмір статутного капіталу Товариства у сумі 255000.
По третьому питанню позачерговими загальними зборами учасників Товариства вирішено уповноважити директора Товариства ОСОБА_3 надати державному реєстратору документи з метою проведення державної реєстрації змін, які містяться у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.
Таким чином, у зв`язку із не внесенням учасником Товариства вкладу для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку загальними зборами Товариства прийнято одне із рішень, передбачене статтею 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а саме вирішено виключити такого учасника товариства, який має заборгованість із внесення вкладу.
Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність обставин вважати документи, подані державному реєстратору, такими, що суперечать чинному законодавству.
У зв`язку із чим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що за наведених обставин у державного реєстратора - приватного нотаріуса не виникло правових підстав, передбачених статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», для відмови у проведенні заявлених реєстраційних дій.
При цьому, як свідчать обставини справи, Центральною колегією та Міністерством не був встановлений факт внесення учасником вкладу для погашення заборгованості протягом установленого строку. За наведеного спростовується обґрунтованість висновків відповідача про не дотримання приватним нотаріусом вимог щодо прийняття від заявника повного пакету документів та неможливості провести оспорювані реєстраційні дії на підставі належним чином оформлених матеріалів, які підтверджують вказані обставини.
Також, колегія суддів, виходячи зі змісту Висновку Центральної колегії, вважає за необхідне наголосити на тому, що у цій справі суб`єктом владних повноважень не було встановлено порушень щодо порядку визначення як складу Товариства так і стосовно дотримання процедури внесення змін у складі Товариства, його статутного капіталу тощо. Отже, питання дотримання процедури визначення складу учасників та затвердження статутного капіталу Товариства виходить за межі спірних правовідносин, у тому числі яким повноважений суб`єкт за результатом розгляду скарги на дії державного реєстратора правову оцінку не надавав та порушень не встановив.
Разом з цим, не можуть бути визнані обґрунтованими і доводи апелянтки - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо порушення скаржницею строку звернення із відповідною скаргою до Міністерства. При цьому, обчислення установленого строку оскарження дій (рішень) державного реєстратора з моменту вірогідної обізнаності скаржниці (учасника Товариства) про наслідки не внесення у визначений строк вкладу є надуманими, ґрунтуються на припущеннях та не можуть достеменно свідчить про порушення строку звернення із скаргою до Міністерства.
Щодо вимог апелянтки - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про скасування пункту наказу Міністерства в частині скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії від 04.01.2023 року №1005561070020043110 (пункт 2 наказу), слід зазначити, що згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.
Реєстраційні дії чи їх скасування не призводять до виникнення, зміни чи припинення правовідносин у державного реєстратора. Державний реєстратор не є учасником правовідносин, що виникли на підставі реєстраційної дії, тому у частині скасування рішень про реєстрацію оскаржуваний наказ не може порушувати прав реєстратора.
Враховуючи викладене у сукупності, оскільки відповідачем не доведено обґрунтованість та правомірність свого рішення, на момент звернення із цим позовом наказ відповідача є чинним та не скасованим і, відповідно, порушує права та інтереси позивачки в частині анулювання доступу до реєстру, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання неправомірним та скасування пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2023 року №1880/5 «Про задоволення скарги».
Не знаходять свого підтвердження доводи Міністерства про виправлення оскаржуваних порушень, отже відсутні підстави стверджувати про повне відновлення законних прав та інтересів позивачки без визнання рішення (в окремій частині) протиправним.
Оскільки висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 18.12.2023 року.

Головуючий суддя:                                                                 О.В. Єщенко
                             
                        судді:                                                                 А.В. Крусян
                                                                                                    
                                                                                                   О.В. Яковлєв