Головуючий І інстанції: Котеньов О.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 р. 	Справа № 520/14286/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 по справі № 520/14286/23
за позовом    Акціонерного товариства "Харківобленерго"  
до      Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків                    
про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило скасувати у повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 10.03.2023 №100/3500040136, складене Північним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2023  задоволено позов.
Скасовано у повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 10.03.2023 №100/3500040136, складене Північним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), не погоджуючись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що дії з несвоєчасної реєстрації податкових накладних вчинені позивачем умисно, оскільки ним не вчинялись заходи щодо їх реєстрації. При цьому, обов`язок поповнення реєстраційного ліміту у СЕА ПДВ покладається на позивача. АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» за період жовтень – листопад 2022 року  спромоглось виписати та своєчасно зареєструвати 615 податкових накладних. Крім того, апелянт вважає, що штрафи у розмірах, встановлених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, застосовуються у разі порушення платником податку передбачених пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу граничних строків реєстрації ПН/РК у ЄРПН із датою складання починаючи з 16 січня 2023 року.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
На підставі положень ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що у період з 30.01.2023 по 01.02.2023  посадовими особами Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку Акціонерного товариства "Харківобленерго", за результатами якої складено акт перевірки від 01.02.2023 № 54/35-00-04-01-14/00131954 з питання своєчасності реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, які складені у періоді з 01.01.2022 по 30.11.2022 та зареєстровані у листопаді 2022 року, грудні 2022 року та січні 2023 року.
В акті перевірки зазначено про несвоєчасну реєстрацію АТ "Харківобленерго" податкових накладних у листопаді 2022 року, грудні 2022 року та січні 2023 року, складених підприємством у жовтні 2022 року та листопаді 2022 року на суму ПДВ 964 533,81 грн, чим порушено абз. 14 п. 201.10 ст. 201 розділу IVПК України.
10.03.2023 відповідачем складено податкове повідомлення-рішення № 100/3500040136 про застосування до позивача штрафу у сумі 128 459 грн 61 коп.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач оскаржив його в адміністративному порядку. За результатом розгляду скарги позивача ДПС України прийнято рішення про залишення без змін податкового повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 10.03.2023 № 100/3500040136.
Позивач, вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості податкового повідомлення-рішення відповідача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючим органам надано право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з п. 201.1 ст.201  ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацом 14 п. 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п.120-1.1 ст.120-1  ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Таким чином, з наведеного слідує, що порушення строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних, у силу норм ПК України, є підставою для застосування відповідальності у виді штрафу в залежності від тривалості пропущеного строку реєстрації.
Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що в даному випадку відповідачем залишені поза увагою положення пункту 11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України і не застосовані норми податкового законодавства, що були чинними на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення,
Відповідно до пункту 11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено правило, за яким штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).
Законом України №2876-ІХ від 12.01.2023 «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування», який набрав чинності 08.02.2023, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктами 89 та 90 такого змісту:
« 89. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
90. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:
2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів».
Виходячи з наведених норм, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що норми пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначають спеціальне (пріоритетне) застосування податкового законодавства на період дії воєнного часу по відношенню до інших положень Податкового кодексу України, в тому числі й щодо п. 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.
Таким чином, в силу пункту 11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, на день прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 10.03.2023, з урахуванням триваючого воєнного стану на території України, підлягали застосуванню штрафні санкції у розмірах, визначених чинним пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Стосовно висновків суду першої інстанції щодо дії закону в часі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) уточнив, що положення вказаної вище норми про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам, може бути передбачено шляхом прямої вказівки на це в законі або нормативно-правовому акті (абзаци третій, четвертий пункту 3 мотивувальної частини) Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/1999.
Законом №2876-IX від 12.01.2023 не визначено особливостей застосування тих чи інших положень та дати, з якої відповідні положення мають застосовуватись.
Відповідно до п.2 Закону №2876-IX від 12.01.2023 цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Отже, оскільки вказаний Закон опублікований в офіційному виданні «Голос України» від 07.02.2023 № 26, він набрав чинності і підлягає застосуванню з 08.02.2023.
Встановлені у цій справі обставини свідчать, що податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем 10.03.2023, в той час як 08.02.2023 набув чинності Закон України «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування», яким тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, змінено розміри штрафів за вказане порушення.
Відтак, суд першої інстанції правильно зазначив, що виходячи з приписів п. 11 підрозділу 10 розділу ХІХ «Перехідні положення» ПК України, відповідач при визначені розміру штрафу повинен був керуватися саме нормами Закону №2876-IX.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає про неправомірність розрахунку суми штрафу в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, що в свою чергу свідчить про його невідповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, та обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування цього податкового повідомлення-рішення.
Щодо доводів апелянта про не поповнення позивачем реєстраційного ліміту у  СЕА ПДВ, колегія суддів зазначає наступне.
Судовим розглядом встановлено, що позивачем за наявності позитивного значення суми реєстраційного ліміту протягом 2022 року здійснювалась реєстрація податкових накладних.
17.05.2023 позивачем на виконання приписів п. 69.1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України направлено на адресу контролюючого органу заяву № 01-16/2592 щодо неможливості виконання податкових обов`язків, до якої доданий перелік податкових обов`язків, які позивач не мав можливості виконувати, у тому числі і податкові накладні, щодо несвоєчасної реєстрації яких винесене спірне рішення. 
09.06.2023 на адресу товариства надійшло рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП № 1703/6/35-00-04-01-22 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, яке є предметом судового розгляду у справі № 520/16237/23.
Стягнуті за інкасовими дорученнями на підставі рішення від 06.06.2019 № 3 (скасоване рішеннями судів по справі № 520/7295/19), рішення від 30.06.2020 № 3 (скасоване рішеннями судів по справі № 520/10770/20); рішення від 09.12.202 №4 (скасоване рішеннями судів по справі №520/4563/21) кошти не поповнювали рахунок позивача у СЕА ПДВ, а спрямовувались на погашення податкового боргу позивача, оминаючи такий рахунок, що унеможливило підвищення суми реєстраційного ліміту на рахунку.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, вчинені відповідачем дії, що зумовили від`ємне значення реєстраційного ліміту на рахунку СЕА ПДВ у позивача, унеможливлювали своєчасну реєстрацію податкових накладних.
Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 15.05.2023 року по справі № 808/3868/16, колегія суддів зазначає, що рішення ухвалено Верховним Судом за іншого правового регулювання. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 по справі № 520/14286/23  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.С. Чалий