ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4487/23                Головуючий суддя І інстанції Макаров В. О.
Провадження № 33/818/1019/23        Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       10 листопада 2023 року                                                                        м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К. при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Шевченко Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шевченко Д.С. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,
- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.
       Постановою встановлено, що 30 липня 2023 року о 17 год. 47 хв. по вул. Даргомижського, 29 в м. Харкові водій ОСОБА_1 , керуючи моторолером «Хонда», без державного номерного знаку, вимогу про зупинку, подану неодноразово за допомогою гучномовця та проблискових маячків синього та червоного кольорів, був зупинений під час переслідування шляхом блокування та утворення штучного затору та продовжував втікати з місця зупинки.
       В той же день, о 17год. 48 хв. по вул. Тімірязєва, 45 в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував моторолером «Хонда», без державного реєстраційного номера , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», результат огляду – перебування в стані алкогольного сп`яніння. 
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП.
       В своїй апеляційній скарзі захисник Шевченко Д.С. просила судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що працівники поліції не вручили направлення на проведення огляду. Вказує, що рапорт працівника поліції не містить відомостей проте, що він подавався до безпосереднього начальника, а лише приєднаний до матеріалів справи, а тому, вважає, не може бути доказом у цій справ. Вказує на відсутність акту огляду на стан сп`яніння на місці, а суд не аналізував цього факту. Не доведено повноважень працівників поліції щодо складення ними протоколу, а також вважає, що працівники поліції здійснили низку порушень чинного законодавства України.
Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Захисник Шевченко Д.С., по суті своєї апеляційної скарги, оскаржувала лише притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому в інший частині оскаржувана постанова апеляційним судом не переглядається.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Шевченко Д.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості, як містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; рапорті працівника поліції, висновку щодо результатів медичного огляду, відеозаписі з бодікамер працівників поліції.
Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 31) вбачається, що ОСОБА_1 30.07.2023 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 1943 від 30.07.2023 року.
       В матеріалах справи міститься відеозапис події за участю ОСОБА_1 (арк. 6) з відомостей якого вбачається, що працівники поліції після того, як склали протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, відразу ознайомили Рудинського ВА. З його містом, однак останній свідомо відмовився його підписувати та отримувати його копію.
       Враховуючи такі відомості відеозапису суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що стосовно нього складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також з його змістом. Будь-яких заперечень щодо складеного протоколу на наводив.
       Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для проведення службової перевірки щодо дій під час складення протоколу, не зверталися до суду в порядку КАС України, а також не зверталися до правоохоронних органів з відповідними заявами у порядку, передбаченому чинним КПК України, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
Тобто, ОСОБА_1 та його захисник не скористалися таким правом, як оскарження дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складення стосовно нього адміністративного протоколу, а тому твердження апелянта щодо незаконності дій працівників поліції є необґрунтованими та розцінюються як обраний спосіб захисту для уникнення ОСОБА_1 відповідальності.
       Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника щодо дій працівників поліції під час складення ними стосовно ОСОБА_1 протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.
       Поряд з цим, з відомостей відеозапису вбачається, що працівники поліції за допомогою гучномовця та проблискових маячків, рухаючись на службовому автомобілі, намагались зупинити ОСОБА_1 , який керуючи моторолером не реагував на вимогу працівників поліції. Згодом ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції.
       В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував моторолером.
Такі відомості, поза розумним сумнівом, свідчать про те, що водієм транспортного засобу був саме ОСОБА_1 .
З відеозапису також вбачається, що під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту. Після цього, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки або у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці його зупинки та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
Відповідно до відомостей висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 липня 2023 року (арк. 7) вбачається , що 30.07.2023 року об 18:45 год. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Поряд з цим з відеозапису вбачається, що працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування ним моторолером, який залишився припаркованим на місці події.
Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пояснював, що напередодні йому видалили зуби, а зараз він відчуває біль та випив спиртової настоянки від зубного болю, але біль не пройшла, що також свідчить про вживання Рудинським ВА. Алкогольних напоїв.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 також підтвердив, що напередодні події йому вирвали зуб та він відчував біль, випив спиртової настоянки від зубного болю, однак біль не пройшла, а тому він вирішив з`їздити до найближчої аптеки за знеболювальним.
Крім того, відповідно до п.1 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується міністерством охорони здоров`я України, міністерством охорони здоров`я автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Відповідно до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом начальника Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 03.02.2017 року № 48(зі змінами), вбачається, що надано право, в тому числі, КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» проводити огляд водіїв.
Враховуючи наведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що твердження апелянта про те, що працівники поліції не мали права направляти ОСОБА_1 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до «Обласного наркологічного диспансера» є необґрунтованими.
       Крім цього, відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
       Аналізуючи дії працівників поліції вбачається, що вони зупинили ОСОБА_1 , як водія. Під час спілкування з ним виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували проти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки або в медичному закладі. Рудинський відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці його зупинки та бажав пройти огляд в медичному закладі. Пройшовши огляд результат виявився позитивним.
       Враховуючи наведене, а також відсутність будь-яких скарг на дії працівників поліції суд апеляційної інстанції не вбачає з боку працівників поліції вимог чинного законодавства щодо порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 8) вбачається, що 30.07.2023 року під час патрулювання Новобаварського району приблизно о 17;44 год. за адресою: м. Харків, вул. Маковського, 68 у складі екіпажу 1203 було виявлено ОСОБА_1 , який керував моторолером. Зупинено ОСОБА_1 бусо за адресою м. Харків, вул. Тимірязєва, 45. Під час розмови та розгляду справи за ч.5 ст. 121 за порушення ПДР України п.2.3г та ч.6 ст. 121 за порушення п. 30.1 у ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 побажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» у встановленому законом порядку. Згідно з висновком лікаря від 30.07.2023 року № 1943 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також транспортний засіб залишився на місці зупинки без порушень ПДР України. ОСОБА_1 було відсторонено від керування.
Враховуючи відсутність будь-яких скарг на дії працівників поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також під час складення протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у рапорті відповідають дійсності та заслуговують на увагу.
       Між тим, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
       Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_3 п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Шевченко Д.С. залишити без задоволення.
       Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 серпня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін
           Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя                                                 С.К. Шабельніков