ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

13 грудня 2023 року                                                                                 Справа № 918/786/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Павлюк І.Ю. 
секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:
позивача -                 Гуз С.Б., Кузло Л.В.;
відповідача -             не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача - Приватного акціо-нерного товариства «Рівнеобленерго» на рішення господарського суду Рівненської області від 10.10.2023, повний текст якого складено 11.10.2023 у справі №918/786/23 (суддя Бережнюк В.В.)

за позовом            Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» м.Рівне    
до                           Товариства з обмеженою відповідальністю «Старк Буд» м.Київ
про стягнення    189 635,83 грн збитків та 546 150,81 грн штрафу,-

В серпні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго» (надалі в тексті – ПрАТ «Рівнеобленерго») звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Старк Буд» (надалі в тексті – ТОВ «Старк Буд») 189 635,83 грн збитків та 546 150,81 грн штрафу згідно укладеного договору.(арк. справи 1-7).
Рішенням господарського суду Рівненської області від 10.10.2023 у справі №918/786/23 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з ТОВ «Старк Буд» на користь ПрАТ «Рівнеобленерго» 189 635,83 грн збитків та 2 844,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви. Відмовлено за безпідставністю у стягненні з Відповідача 20% штрафу в сумі 546150,81 грн.(арк.справи 107-112).
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення збитків, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність всіх складових елементів для застосування такого заходу відповідаль-ності як збитки.
Відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення 20% штрафу, місцевий суд вмоти-вував тим, що за своєю правовою природою зобов`язання зі здійснення реєстрації податкової накладної є податковим та не є правопорушенням у сфері господарювання, а тому відповідно до вимог ст.218, ч.1 ст.230 Господарського кодексу України (надалі в тексті – ГК України) підстави для притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій відсутні.

Не погоджуючись із рішенням, Позивач подав скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 10.10.2023 у даній справі в частині відмови у стягненні з ТОВ «Старк Буд» на користь ПрАТ «Рівнеобленерго» 546150,81 грн штрафу та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. В решті рішення суду першої інстанції просив залишити без змін. Також просив стягнути судовий збір за подання позовної заяви в частині відмови та судовий збір за подання апеляційної скарги.(арк.справи 125-130).
Обґрунтовуючи скаргу, апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, ухваливши рішення з порушенням норм процесуального права, що свідчить про незаконність та необґрунтованість рішення.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що 20% штрафу нараховано Відповідачу виключно за нездійснення реєстрації податкових накладних, адже Позивач нарахував штраф за порушення договірного зобов`язання з надання відповідних документів згідно п.6.4.24 Договору – електронної податкової накладної.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2023 відкрито провадження у справі №918/786/23, розгляд призначено на 13.12.2023.(арк.справи 147).
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
В судовому засіданні апеляційної інстанції 13.12.2023, представник Позивача підтримав доводи і вимоги скарги, просив суд скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позову про стягнення штрафу та прийняти в цій частині нове рішення, яким задоволити позов в повному обсязі.
Відповідач не забезпечив явки свого уповноваженого представника в судове засідання апеляційної інстанції 13.12.2023. 
Крім того, судом вживалися заходи для належного повідомлення ТОВ «Старк Буд» про розгляд справи у господарському суді. А саме, шляхом надсилання ухвал поштовим зв`язком через Укрпошту. Ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 10.11.2023 було надіслано за місцезнаходженням юридичної особи згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань (арк.справи 153), а саме: вул.Княжий Затон, 9 (літера А), офіс 369, м.Київ, 02095 та на адресу засновника: Захарченко Володимира Петровича: АДРЕСА_1 . Проте, обидва конверти з ухвалою від 10.11.2023 повернуті суду апеляційної інстанції з довідкою підприємства поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».(арк.справи 149-152).
За приписами пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця прожи-вання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду
Враховуючи, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки: «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», особа вважається повідомленою – колегія суддів вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Порадившись на місці, з урахуванням того, що явка сторін  не визнавалась обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, суд апеляційної інстанції вирішив розпочати розгляд апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників Позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарсь-кий суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2022 ПрАТ «Рівнеобленерго»-замовником та ТОВ «Старк Буд»-підрядником укладено Договір підряду UА20-2022-00280/000 (надалі в тексті – Договір), відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а підрядник виконує реконструкцію ПЛ-0,4кВ від ТП-282 в с.Забороль Рівненської області (Кошторисні норми України «Настанова з визначення вартості будівництва», код 45310000-3 Електромонтажні роботи за ДК-021-2015 «ЄЗС») згідно з робочим проєктом та Технічним завданням (Додаток №6 до Договору).(арк. справи 8-15).
Вартість робіт згідно п.3.1. Договору становить 2 730 754,06 грн.(в т.ч. ПДВ – 455 125,68 грн). 
Пунктом 4.1 Договору сторони узгодили, що вартість робіт сплачується замовником в грошовій формі, на умовах, зокрема, попередньої оплати в розмірі 50% від вартості робіт, яка сплачується протягом 10 банківських днів з дати направлення замовником письмового пові-домлення підряднику про початок виконання робіт. Решту 50% вартості виконаних робіт замовник сплачує на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, сформованих згідно з Настановою, у термін до 30 календарних днів після підписання замовником відповідних актів, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, та не раніше ніж підрядник здійснить реєстрацію електронних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН), але не виключно, в строки та спосіб відповідно до діючого податкового законодавства, згідно з виставле-ним підрядником рахунком-фактурою та у відповідності до наданих підрядником документів.  
Згідно пп.6.4.24 п.6.4 Договору ТОВ «Старк Буд» зобов`язане надати ПрАТ «Рівнеобл-енерго» усі документи в строки та спосіб, визначений умовами Договору, але не пізніше 1 місяця від дати виконання робіт, за виключенням обставин непереборної сили та електронну податкову накладну, зареєстровану в ЄРПН, складену у відповідності до вимог чинного податкового законодавства та з урахуванням умов цього Договору.  
У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством та цим Договором.(п.8.1 Договору).
Підрядник несе матеріальну відповідальність перед замовником в сумі завданих збитків за податковими накладними, складеними та наданими з порушенням вимог Податкового кодексу України, що не надають права на податковий кредит, в тому числі в сумі податку на додану вартість.(п.8.10 Договору).
У разі неналежного оформлення первинних документів, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, підрядник відшкодовує замовнику в повному обсязі заподіяні збитки, в тому числі і сплачені замовником штрафні та фінансові санкції за порушення норм чинного законодавства України.(п.8.11 Договору).
Згідно п. 8.12 Договору – в разі ненадання документів в строк, визначений умовами п.6.4.24 даного Договору, в тому числі електронної податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН, підрядник сплачує штраф в розмірі 20% від вартості виконаних робіт, документи на які надано несвоєчасно.
Матеріалами справи стверджено та не заперечується Позивачем, що весь обсяг робіт згідно Договору виконано підрядником 17.11.2022, що стверджується підписаними представниками ПрАТ «Рівнеобленерго» та TOB «Старк Буд» актами приймання виконаних будівельних робіт:
- Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат на суму 437 653,79 грн, Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт на суму 437 653,79 грн;
- Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат на суму 61 584,13 грн, Актом №2 приймання виконаних будівельних робіт на суму 15 384,13 грн та Актом вартості устатку-вання, придбання якого покладено на виконавця робіт на суму 46 200,00 грн;
- Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат на суму 1 943 043,78 грн, Актом №3 приймання виконаних будівельних робіт на суму 1 943 043,78 грн,
- Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат на суму 288 472,36 грн, Актом №4 приймання виконаних будівельних робіт на суму 196 072,36 грн, Актом вартості устат-кування, придбання якого покладено на виконавця робіт на суму 92 400,00 грн.(арк.справи 46-65).
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов даного Договору ТОВ «Старк Буд» виставило ПрАТ «Рівнеобленерго» рахунок на оплату №4 від 21.06.2022 на суму 1 137 815,00 грн (в т.ч. ПДВ – 189 635,83 грн), оплата якого в повній сумі підтверджується платіжним дорученням (ПАТ «МТБ Банк») №2004632973 від 23.06.2022.(арк.справи 43-44).
Згідно відомостей з електронного кабінету платника податків ПрАТ «Рівнеобленерго», наданих останнім, вбачається, що TOB «Старк Буд» створило податкову накладну №2 від 23.06. 2022 на суму 1 137 815,00 грн.(в т.ч.ПДВ – 189 635,83 грн). 
Проте, Рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 25.07.2022 №7104083/42539998 у реєстрації податкової накладної №2 від 23.06.2022 на суму 1137815,00 грн (в т.ч.ПДВ – 189 635,83 грн.) – відмовлено у зв`язку з ненаданням ТОВ «Старк Буд» копій первинних документів: щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складсь-ких документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.(арк.справи 66-68).
ПрАТ «Рівнеобленерго» зазначає, що ТОВ «Старк Буд» також створило податкову накладну №2 від 17.11.2022 на суму 437 653,79 грн (в т.ч. ПДВ – 72 942,30 грн) ; податкову накладну №3 від 17.11.2022 на суму 61 584,13 грн (в т.ч. ПДВ – 48 078,73 грн); податкову накладну №4 від 17.11.2022 на суму 288 472,36 грн (в т.ч. ПДВ – 10 264,02 грн) – реєстрацію яких зупинено.
Позивач зауважує, що є платником податків на додану вартість та згідно чинного законо-давства при здійсненні оплати за укладеними договорами, при умові реєстрації підрядником податкової накладної в ЄРПН – має право на податковий кредит.
Проте, Відповідач не надав жодної податкової накладної зареєстрованої в ЄРПН, чим порушив умови п.6.4.24 Договору.
Не зареєстрована Відповідачем в ЄРПН податкова накладна №2 від 23.06.2022 на суму 1137815,00 грн на думку Позивача, позбавляє його права на податковий кредит в сумі 189 635,83 грн. Невиконання Відповідачем зазначених умов Договору порушує право Позивача на податко-вий кредит в сумі 189 635,83 грн, тому дану суму коштів останній вважає своїми збитками. 
Також на підставі п.6.4.24 та 8.12. Договору Позивач нарахував Відповідачу 20% штрафу від суми зобов`язання, що складає 546 150,81 грн через ненадання Відповідачем своєчасно відповідних документів, оскільки жодної податкової накладної зареєстрованої в ЄРПН останній не надав. Позаяк сума виконаних робіт становить 2 730 754,06 грн, – сума штрафу складає 546 150,81 грн. 
З метою захисту свого права на податковий кредит та у зв`язку з порушенням Відповідачем умов Договору, Позивач звернувся до господарського суду із даним позовом.  

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.10.2023 позов ПрАТ «Рівнеобленерго» задоволено частково.(арк.справи 107-112).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Позивача безпідставна і не підлягає задоволенню, натомість рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, з огляду на наступне:

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів зауважує, що Позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у стягненні штрафу та просить в решті залишити рішення суду першої інстанції без змін. Зазначені обставини зумовлюють необхідність перегляду рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення штрафу.
Поруч з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Предметом даного спору є збитки, завдані непроведенням реєстрації податкової накладної в ЄРПН та стягнення штрафу за ненадання електронної податкової накладної згідно умов Договору.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні штрафу, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором, згідно ст.626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ст.509 ЦК України та ст.173 ГК України, в силу господарського зобов’-язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, перед-бачених цим Кодексом, іншими законами або договором.(ч.2 ст.193 ГК України).
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.(ст.628, ч.1 ст.629 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що укладений ПрАТ «Рівнеобленерго» та ТОВ «Старк Буд» договір UА20-2022-00280/000 від 21.06.2022 за своєю правовою природою є договором підряду.
Відповідно до приписів частин 1, 2 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встанов-лений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покла-дається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.(ст.875 ЦК України).
Матеріалами справи стверджено, що 17.11.2022 ТОВ «Старк Буд» виконано всі роботи за Договором, що підтверджується підписаними представниками ПрАТ «Рівнеобленерго» та TOB «Старк Буд» довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами приймання виконаних будівельних робіт.(арк.справи 46-65).
Як встановлено судом першої інстанції, на виконання умов даного Договору ТОВ «Старк Буд» виставило ПрАТ «Рівнеобленерго» рахунок на оплату №4 від 21.06.2022 на суму 1 137 815,00 грн (в т.ч. ПДВ – 189 635,83 грн), який оплачено останнім в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням (ПАТ «МТБ Банк») №2004632973 від 23.06.2022.(арк. справи 43-44).
За результатами господарської операції Відповідач повинен був створити та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, що надало б Позивачу право на податковий кредит, однак у встановлений термін Відповідач накладної не зареєстрував.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач покликається на умови п.6.4.24 Договору, яким передбачено обов`язок підрядника надати замовнику всі документи в строки та спосіб, визначений умовами Договору, але не пізніше 1 місяця від дати виконання робіт, за виключенням обставин непереборної сили та електронну податкову накладну, зареєстровану в ЄРПН, складену у відповідності до вимог чинного податкового законодавства та з врахуванням умов Договору. 
Вважаючи, що не надавши електронну податкову накладну Відповідач порушив договірні зобов`язання, Позивач відповідно до п.8.12 Договору, нарахував штраф в розмірі 20% від вартості виконаних робіт.
Дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що нарахування штрафу за ненадання електронної податкової накладної не є відповідальністю за порушення господарського зобов`язання, оскільки порушенням зобов`язання в силу приписів ст.610, 611 ЦК України – є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно з ч.2 ст.883 ЦК України за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом та відшкодовує збитки в повному обсязі.
Матеріалами справи стверджено, що будівельні роботи виконані та оплачені у повному обсязі, про що сторони підписали Акти виконаних робіт. Натомість обов`язок підрядника надати зареєстровану електронну податкову накладну не випливає із правовідносин Договору підряду. 
Тому, невиконання або неналежне виконання таких умов Договору як здійснення реєстрації та надання замовнику податкової накладної тощо – не є правопорушеннями у сфері господарювання і тому не може бути підставою для покладення на Підрядника господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції.(Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постановах у справах №902/380/17 від 13.04.2018, №908/3565/16 від 02.05.2018, №917/799/17 від 10.05.2018).
Відповідно ж до висновку, наведеного у постанові Верховного Суду у постанові від 18.11.2019 у справі №904/5949/18, за своєю правовою природою зобов`язання зі здійснення реєстрації податкової накладної є податковим, яке регулюється нормами податкового законо-давства та за порушення якого нормами Податкового кодексу України передбачена окрема від-повідальність.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає правильним рішення суду першої інстанції в частині визнання безпідставною вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 20% штрафу в сумі 546150,81 грн та про відмову в задоволенні такої вимоги.

Поруч з тим, керуючись положенням ч.4 ст.269 ГПК України, дійшовши висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення в частині стягнення 189635,83 грн збитків, колегія суддів вважає, що рішення в цій частині належить скасувати, з огляду на наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України (надалі в тексті – ПК України) податковий кредит – це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
У статті 198 ПК України встановлено підстави, за яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; права й обов`язки платників податку в сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.
Згідно з пунктами 198.1, 198.2 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.6 ст.198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахун-ками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасомвими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначе-ними у абзаці першому цього пункту документами – платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/роз-рахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/ послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відсутність факту реєстрації платником податку – продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, – до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, – до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача – платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, – протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Положення п.201.10 ст.201 ПК України не передбачають можливості включення покупцем товарів/послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних (крім випадків, встановлених податковим законодавством, коли підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, є інші документи) при цьому покупець зазначених товарів/послуг має право додати до податкової декларації скаргу на такого продавця, однак подання такої скарги згідно з наведеною нормою у редакції, чинній після 01.01.2015, не є підставою для включення ним сум податку до складу податкового кредиту.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанцій, діючи як підрядник на підставі Договору Відповідач 21.06.2022 надав послугу, а Позивач, діючи як замовник – прийняв та оплатив цю послугу згідно рахунку №4 на суму 1 137 815,00 грн, у тому числі 189 635,83 грн ПДВ. Матеріалами справи стверджено, що 23.06.2022 Відповідач склав податкову накладну, однак не зареєстрував її належним чином в ЄРПН.
Як зазначив Позивач, згідно рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 25.07.2022 №7104083/42539998 – Відповідачеві відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 23.06.2022 на суму 1137815,00 грн (в т.ч. ПДВ – 189 635,83 грн) через ненадання копій первинних документів: щодо постачання/прид- бання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.(арк.справи 66-68).
Однак, на переконання апеляційного суду, Позивач не був позбавлений права звернутися зі скаргою на продавця до податкового органу про неналежне оформлення податкової накладної контрагентом – Відповідачем. Натомість в матеріалах справи відсутні докази такого звернення до органу ДФС, що також не заперечується представником Позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17 – при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належ-ним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.
При цьому, для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків з недобросовісного контрагента, котрий не здійснив реєстрацію податкової накладної у ЄРПН, необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення:
1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання) – у вигляді нереєстрації податкової накладної у ЄРПН;
2) шкідливого результату такої поведінки – збитків у вигляді втраченого податкового кредиту;
3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками – право на відображення податкового кредиту безпосередньо залежить від факту реєстрації податкової накладної;
4) вини особи, яка заподіяла шкоду – бездіяльність контрагента у виконанні обов`язку з реєстрації податкової накладної у ЄРПН.
У разі відсутності хоча б одного із вищезазначених елементів – відповідальність у вигляді відшкодування збитків настати не може.

З врахуванням ст.198 ПК України, одержувачем товарів/послуг право включити до податкового кредиту суму податку на додану вартість, зазначену в податковій накладній, зареєстрованій, зокрема, із запізненням у Єдиному реєстрі податкових накладних, зберігається протягом 1095 календарних днів із дати складання податкової накладної/розрахунку коригування. 
Як встановлено апеляційним судом, на дату звернення Позивача до суду, а саме 01.08.2023 строк 1095 днів для включення до податкового кредиту суми ПДВ за отриману послугу ще не пройшов, а отже висновки суду першої інстанції про втрату Позивачем права на податковий кредит та як наслідок завдання останньому збитків є передчасними. 
В матеріалах справи відсутні, а Позивачем не доведено заподіяння прямої шкоди у вигляді збитків на момент винесення рішення судом першої інстанції.
З огляду на дану обставину, апеляційний суд дійшов висновку, що в складі госпо-дарського правопорушення відсутній один з обов`язкових елементів, а відтак стягнути з Відповідача 189635,83 грн збитків за невчасну реєстрацію податкової накладної є на даний момент неможливим.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що Позивач не позбавлений права на звернення до суду за відшкодуванням збитків по спливу 1095 днів з дати надання послуги за Договором підряду UА20-2022-00280/000 від 21.06.2022.
Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено неправильний висновок про наявність всіх елементів складу господарського право-порушення для стягнення збитків з Відповідача на користь Позивача, а тому рішення госпо-дарського суду Рівненської області від 10.10.2023 у справі №918/786/23 в частині стягнення з ТОВ «Старк Буд» 189635,83 грн збитків та 2844,18 грн судового збору належить скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. В решті рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктив-ному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, натомість неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, призвело до ухвалення незаконного судового рішення, а тому рішення місцевого суду в частині стягнення штрафу належить скасувати. 
Крім того, з огляду на відмову у задоволенні апеляційної скарги та часткове скасування рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги належить залишити за Позивачем.
Керуючись ст.ст.34,86,129,232,233,240,275,277,282,284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» на рішення господарського суду Рівненської області від 10.10.2023 у справі №918/786/23 залишити без задоволення.
Рішення суду першої інстанції в частині стягнення 189635 грн 83 коп. збитків та 2844 грн 18 коп. витрат зі сплати судового збору скасувати. Прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
В решті рішення залишити без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верхов-ного Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.
3. Матеріали справи №918/786/23 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.