ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2023 року                                                                             Справа № 906/1273/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Крейбух О.Г. 
секретар судового засідання Шилан О.С.
за участю представників сторін:
від позивача: Орєхов А.В.        
від відповідача: Дяченко О.Л. 
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Житомирської області, постановлену 22.08.2023 (суддя Шніт А.В., повний текст складено 30.08.2023) у справі № 906/1273/22
за первісним позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
до Акціонерного товариства "Житомирські ласощі"
про визнання права застави та звернення стягнення на заставлене майно у сумі 36 400 320,44 доларів США та 311 641 784,95 грн
та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Житомирські ласощі"
до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
про визнання недійсними договорів застави та припинення приватних обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Житомирської області перебуває справа № 906/1273/22 за первісним позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"  до Акціонерного товариства "Житомирські ласощі" про:
- про визнання за АТ "Державний експортно-імпортний банк України" право застави, на майно, що належить на праві приватної власності АТ "Житомирські ласощі", яке виникло на підставі та на умовах, визначених договором застави № 5214Z19, посвідченого 11.12.2014 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник  Т.О., зареєстрованого в реєстрі за № 14225 з урахуванням внесених змін та доповнень та договором застави № 5215Z8 від 10.09.2015 з урахуванням погашення перед АТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованості ТДВ "ЖЛ" (код ЄДРПОУ 37546647) у сумі 36 400 320,44 доларів США та 311 641  784,95 гривень;
- звернення стягнення на майно, що є предметом застави за укладеним між АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТДВ "ЖЛ" за: 1) договором застави № 5214Z19, посвідченого 11.12.2014 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О., зареєстрованого в реєстрі за №14225 з урахуванням внесених змін та доповнень відповідно до наведеного переліку, та 2) договором застави № 5215Z8 від 10.09.2015 з урахування внесених змін та доповнень, а саме: право вимоги комплекту котельного обладнання, який буде поставлений заставодавцю за контрактом NB-40/2015 від 17.06.2015, укладеним між ТДВ "ЖЛ" та UAB "NEST Baltija", республіка Литва, з визначенням способу реалізації наведених предметів застави шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеною в ході виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності відповідно до вимог чинного законодавства України;
та за зустрічним позовом  Акціонерного товариства "Житомирські ласощі" до Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про:
- визнання недійсним договору застави № 5214Z19, укладеного 11.12.2014 між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТДВ "ЖЛ", посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О., зареєстрований в реєстрі за № 14225, з урахуванням внесених змін та доповнень, з моменту його укладення;
- припинення приватних обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі договору застави № 5214219, серія та номер: 14225, виданий 11.12.2014, та додаткових угод до цього договору на майно, згідно з переліком;
- визнання недійсним договору застави № 5215Z8, укладеного 10.09.2015 між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТДВ "ЖЛ" з урахуванням внесених змін та доповнень, з моменту його укладення;
- припинення приватного обтяження, зареєстрованого у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі договору застави № 5215Z8 від 10.09.2015. 
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.08.2023 у справі № 906/1273/22, серед іншого, призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Бродських Сім`ї, буд. 6). 
На вирішення судового експерта поставлено такі питання:
1) Чи відповідають наявні у матеріалах справи розрахунки Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", додані до позовної заяви, до заяви про збільшення розміру позовних вимог (вих. від 25.04.2023   № 0000606/13323-23), умовам кредитних договорів № 5213К13/SL-53-ЕХIM від 25.12.2013, № 5213К14/SL-53-ЕХIM від 25.12.2013, № 5214К1/ЕЕР-07-ЕХІМ від 09.01.2014, № 5214К2/ЕЕР-07-ЕХІМ від 09.01.2014, № 5214К17/SL-68-ЕХІМ від 10.12.2014, № 5215К8/ЕЕР-32-ЕХІМ від 10.09.2015, № 5214К16 від 07.11.2014?
2) Чи здійснено Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" розподіл коштів, що надходили в рахунок погашення заборгованості по кредитними договорам № 5213К13/SL-53-ЕХIM від 25.12.2013, № 5213К14/SL-53-ЕХIM від 25.12.2013, № 5214К1/ЕЕР-07-ЕХІМ від 09.01.2014, № 5214К2/ЕЕР-07-ЕХІМ від 09.01.2014, № 5214К17/SL-68-ЕХІМ від 10.12.2014, № 5215К8/ЕЕР-32-ЕХІМ від 10.09.2015, № 5214К16 від 07.11.2014, відповідно до умов цих договорів?
3) Яка дійсна заборгованість (сума простроченої заборгованості за кредитом, сума заборгованості за процентами по кредиту, сума заборгованості за комісією по кредиту, сума пені,  3% річних та втрат від інфляції, згідно з ст. 625 ЦК України), що існувала станом на 10.03.2023 та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог вих. від 25.04.2023   №0000606/13323-23 за кредитними договорами № 5213К13/SL-53-ЕХIM від 25.12.2013, № 5213К14/SL-53-ЕХIM від 25.12.2013, № 5214К1/ЕЕР-07-ЕХІМ від 09.01.2014, № 5214К2/ЕЕР-07-ЕХІМ від 09.01.2014, № 5214К17/SL-68-ЕХІМ від 10.12.2014, № 5215К8/ЕЕР-32-ЕХІМ від 10.09.2015, № 5214К16 від 07.11.2014?
Витрати по проведенню судової економічної експертизи покладено на АТ "Житомирські ласощі". Зупинено провадження у справі № 906/1273/22 на час проведення судової експертизи та до отримання висновку експерта
Вказана ухвала мотивована необхідністю застосування спеціальних знань для всебічного, повного та об`єктивного встановленню всіх обставин справи з огляду на її складність, предмет та підстави заявлених позовних вимог, обсяг та характер доказів, а також загальний розмір усіх арифметичних розрахунків, що входять до предмету доказування та великий обсяг документів, які мають їх документально підтверджувати, які неможливо перевірити простими арифметичними діями.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, скаржник подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 22.08.2023 у справі № 906/1273/22 про призначення судової економічної експертизи і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Судові витрати покласти на АТ "Житомирські ласощі".
Аргументуючи доводи апеляційної скарги вказує, що судом не наведено належного правового обґрунтування необхідності проведення судово - економічної експертизи та підстав, з яких суд самостійно не може встановити розмір заборгованості. Посилання на значний обсяг документів та сумнівів відповідача щодо правильності здійснених банком обрахунків вважає помилковим, оскільки відповідачем не надано власних контррозрахунків та інших доказів, які б спростовували докази позивача. Зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу судом першої інстанції порушено принцип змагальності сторін та обов`язок щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, зокрема, в частині встановлення розміру заборгованості, а також право кредитора на розгляд справи упродовж розумного строку безпідставно збільшивши тривалість розгляду справи. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2023, серед іншого, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 22.08.2023 у справі № 906/1273/22; апеляційну скаргу постановлено розглянути із повідомленням (викликом) сторін.
Від АТ "Житомирські ласощі" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується із доводами апелянта та просить залишити останню без задоволення, ухвалу Господарського суду Житомирської області від 22.08.2023 у справі № 906/1273/22 - без змін.
Вважає, що призначення судової економічної експертизи документів фінансово - кредитних операцій, здійснених між АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТДВ "ЖЛ", дозволить дотриматись вимог щодо повноти та всебічності встановлення обставин у справі № 906/1273/22, спрямованих на дотримання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).
В судовому засіданні присутні представники сторін підтримали доводи апеляційної скарги та відзиву з підстав, викладених у них.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Розглянувши матеріали справи № 906/1273/22, проаналізувавши доводи сторін, а також перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначає таке.
Предметом апеляційного перегляду у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для призначення у справі № 906/1273/22 судової економічної експертизи.
Предметом спору у даній справі є, зокрема, звернення стягнення на заставлене майно за договором застави № 5214Z19 від 11.12.2014, з урахуванням внесених змін та доповнень, та договором застави № 5215Z8 від 10.09.2015, з урахування погашення перед АТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованості ТДВ "ЖЛ" у сумі 36 400 320,44 доларів США та 311 641 784,95 гривень, що виник на підставі кредитних договорів. При цьому, з матеріалів справи встановлено, що АТ "Державний експортно-імпортний банк України" неодноразово заявляло про уточнення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Тобто, експертиза призначається, за сукупності декількох умов, а саме для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Згідно з ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Отже, призначення судом судової експертизи має місце у випадку необхідності у спеціальних знаннях, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, без її призначення та є правом, а не обов`язком суду.
Порядок призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, що не працюють у державних спеціалізованих установах, їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначаються, зокрема Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 №144/5), з урахуванням науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України.
Економічна експертиза це документальне підтвердження (дослідження) закономірностей утворення, відображення в регістрах бухгалтерського обліку, та у звітності інформації щодо показників господарської діяльності підприємств; дослідження правильності і повноти формування доходів, витрат і результатів діяльності, формування активів, зобов`язань та власного капіталу, банкрутства та ліквідації підприємств, орендних відносин, наявності та розміру понесених збитків, оподаткування, включаючи трансфертне ціноутворення, кредитування та здійснення інших фінансових операцій, пов`язаних з рухом грошових коштів.
Видами економічних експертиз є: експертиза документів бухгалтерського, податкового обліку та звітності; експертиза документів про економічну діяльність підприємств і організацій; експертиза документів фінансово-кредитних операцій.
Згідно із п. 2.1 гл. 2 розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств і організацій є: визначення документальної обґрунтованості, аналізу показників фінансового стану (платоспроможності, фінансової стійкості, прибутковості тощо); визначення документальної обґрунтованості аналізу і структури майна та джерел його придбання; визначення документальної обґрунтованості стану та інтенсивності використання оборотних активів та джерел їх формування; визначення документальної обґрунтованості та аналізу джерел власних коштів та результатів фінансово-господарської діяльності; установлення документальної обґрунтованості та аналізу загальногосподарських і спеціальних фондів; визначення документальної обґрунтованості та аналізу реальності розрахунків з дебіторами і кредиторами; визначення документальної обґрунтованості та аналізу економічної доцільності отримання і використання кредитів і позик; визначення документальної обґрунтованості та аналізу витрат і цін як чинників фінансової стабільності, беззбитковості; визначення документальної обґрунтованості розрахунків при приватизації та оренді відповідно до чинних методик оцінки вартості майна, що приватизується, та інші питання, пов`язані з приватизацією, банкрутством підприємств; визначення документальної обґрунтованості розрахунків частки майна при виході учасника зі складу засновників; визначення документальної обґрунтованості розрахунків втраченого заробітку (від несвоєчасної виплати компенсації заподіяної шкоди при втраті працездатності і в інших випадках); визначення документальної обґрунтованості цільового витрачання бюджетних коштів; визначення документальної обґрунтованості розрахунків втраченої вигоди.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Підставами для призначення судової економічної експертизи судом першої інстанції зазначено предмет та підстави заявленого позову, складність справи з огляду на значну ціну позову, а також загальний розмір усіх арифметичних розрахунків, що входять до предмету доказування та значний обсяг документів, які мають їх документально підтверджувати. Також місцевий господарський суд зазначив про неможливість здійснення перевірки заявлених до стягнення сум простими арифметичними діями.
Натомість, доводи апелянта про те, що вирішення питань, зазначених в оскаржуваній ухвалі, не потребують спеціальних знань та судом не обґрунтовано неможливість самостійного встановлення фактичних обставин справи з цього приводу, колегією суддів відхиляються з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
У відповідності до ст. 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За змістом системного аналізу приписів ст. 86, 236, 277 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов`язок всебічно та повно з`ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.
Так, необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
Отже, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.
При цьому, зважаючи на те, що експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті, в силу приписів ст. 99 Господарського процесуального кодексу України господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.
У постанові Верховного Суду від 23.04.2018 у справі № 922/2751/17 суд касаційної інстанції дійшов наступних висновків: "Виходячи з повноважень наданих суду згідно із ст. 43 Господарського процесуального кодексу України та принципу диспозитивності дослідження доказів, Суд вважає, що місцевий господарський суд наділений виключною компетенцією щодо оцінки доказів при розгляді справи по суті як суд першої інстанції. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному розгляді доказів у судовому процесі, з врахуванням сукупності всіх обставин. Отже, якщо суд доходить висновку, що для того, щоб надати оцінку певним обставинам справи і для цього йому не вистачає певних знань, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед експертом конкретні запитання, незалежно від волевиявлення сторін. Апеляційний суд не вправі втручатися у виключну компетенцію суду першої інстанції та надавати йому якісь вказівки щодо збирання чи оцінки доказів, оскільки він наділений власною компетенцією на предмет оцінки (переоцінки) обставин справи (доказів) і, реалізуючи свою власну компетенцію, він може виправити помилки суду першої інстанції".
З огляду на правову природу та тривалість спірних правовідносин, зокрема, обсяг та порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, а також фактичні обсяги основної заборгованості, суд першої інстанції правомірно призначив у справі судову експертизу. Отже, призначення судової економічної кспертизи документів фінансово-кредитних операцій, здійснених між АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТДВ "ЖЛ", дозволить дотриматись вимог щодо повноти та всебічності встановлення обставин у справі № 906/1273/22, спрямованих на дотримання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).
Серед питань, які ставить суд першої інстанції на розгляд експертної установи, є також питання чи здійснено Банком розподіл коштів, що надходили в рахунок погашення заборгованості по кредитними договорам за переліком у відповідності до умов цих договорів.
Очевидно, що з метою всебічного встановлення всіх обставин справи в сукупності, враховуючи, що АТ "Житомирські ласощі" не є стороною договірних відносин між Банком та ТДВ "ЖЛ", що автоматично виключає наявність первинних документів бухгалтерського обліку ТДВ "ЖЛ" у АТ "Житомирські ласощі", які містять вихідні дані щодо підтвердження, відображення операцій, пов`язаних з отриманням, використанням та погашенням кредитів ТДВ «ЖЛ» перед Банком. 
У матеріалах справи №906/1273/22 надано первинні документи тільки Банком. 
При цьому позивач декілька разів змінював у справі позовні вимоги в частині розміру суми заборгованості, здійснюючи перерахунки складових заявлених вимог, виходячи з внутрішніх документів Банку. 
АТ "Житомирські ласощі" не є стороною кредитних договорів №5213К13/SL-53-ЕХIM від 25.12.2013, №5213К14/SL-53-ЕХIM від 25.12.2013, №5214К1/ЕЕР-07-ЕХІМ від 09.01.2014, №5214К2/ЕЕР-07-ЕХІМ від 09.01.2014, №5214К17/SL-68-ЕХІМ від 10.12.2014, №5215К8/ЕЕР-32-ЕХІМ від 10.09.2015, №5214К16 від 07.11.2014, наслідком чого є відсутність у АТ «Житомирські ласощі» первинних документів, які стали підставою для укладення зазначених правочинів, так само відсутність документів бухгалтерського обліку ТДВ «ЖЛ», які містять вихідні дані щодо підтвердження, відображення операцій, пов`язаних з отриманням, використанням та погашенням кредитів ТДВ "ЖЛ" перед Банком.
Враховуючи приписи законодавстава, дослідивши обставини справи у їх сукупності та з огляду на предмет доказування у даній справі, правової природи та тривалості спірних правовідносин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо необхідності призначення судової економічної експертизи, оскільки спеціальні знання експерта дозволять дотриматись вимог щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи,  необхідними для правильного вирішення спору. 
Доводи скаржника щодо порушення принципів судочинства та затягування судового процесу у зв`язку із призначенням судової екпертизи судом відхиляються, оскільки остання призначена з метою повного та всебічного встановлення обставин справи та спрямована на дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).
В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі аргументи скаржника не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків господарського суду та не вказують на порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала Господарського суду Житомирської області від 22.08.2023 про призначення судової економічної експертизи у справі № 906/1273/22 відповідає матеріалам справи та ґрунтується на чинному законодавстві.
Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення у даному випадку покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 22 серпня 2023 року у справі № 906/1273/22 залишити без змін.        
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Справу № 906/1273/22 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "06" грудня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.  

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.