ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року          м.Дніпро         Справа №  904/3639/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.
при секретарі судового засідання: Бурчак А.Ю.
Представники сторін:
від позивача: Конопліцький Ігор Васильович (в режимі відеоконференції)
від відповідача: Лотанюк Світлана Валеріївна (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023, постановлену за результатом розгляду скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізької району Дніпропетровської області Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (повну ухвалу складено 07.06.2023, суддя Бондарєв Е.М.) у справі №904/3639/20
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про стягнення 930 062,78 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на свою користь 43169,66 грн пені, 8 464,64 грн 3% річних, 878 428,48 грн збитків.
          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 у справі №904/3639/20, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2020, позов задоволено: з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" стягнуто на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 43 169,66 грн пені, 8 464,64 грн 3% річних, 878 428,48 грн збитків, 13 950,94 грн витрат по сплаті судового збору.
           17.12.2020 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 у справі №904/3639/20 видано відповідний наказ.
           17.05.2023 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)
          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 у справі №904/3639/20 скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено; визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 №904/3639/20; зобов`язано державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення прав стягувача - Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" при примусовому виконанні рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 №904/3639/20; провести виконавчі дії в порядку виконавчого провадження у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", а саме: накласти арешт на грошові кошти, які містяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому у Філії - Дніпропетровське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в межах суми боргу; зобов`язано Центрально-міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомити суд і заявника про хід виконання ухвали постановленої за результатами скарги не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що  постановою головного державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бабіковою Оленою Леонідівною від 11.02.2021 відкрито виконавче провадження ВП№64487672 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/3639/20 від 17.12.2020 про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 43 169,66 грн. пені, 8 464,64 грн. 3% річних, 878 428,48 грн. збитків та 13 950,94 грн. витрат по сплаті судового збору. За твердженням скаржника, всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження" арешт рахунків боржника органом ДВС не здійснювалось. Таким чином, порушення прав стягувача полягає у бездіяльності державного виконавця, зокрема у невжитті заходів примусового виконання, наслідком якого є невиконання судового рішення, прийнятого на користь стягувача.
       З посиланням на положення ст.ст. 1,10, частину 1 ст. 5, ч. 1 ст. 18, частини 2, 3 ст. 36 , частини 1, 2 ст. 48, частини 5, 6, 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження",правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №911/4670/13, від 19.08.2019 у справі № 913/438/16 від 18.07.2018 у справі № 915/1294/13, від 23.08.2018 у справі № 911/167/17, від 07.08.2018 у справі №910/25970/14, від 02.12.2020 у справі №911/4670/13, місцевий господарський  суд дійшов висновку, що державним виконавцем не було надано належних доказів на вчинення ним у строки, визначені законодавством, всіх можливих дій щодо виконання рішення суду у даній справі. Вказані обставини, за висновком суду першої інстанції, підтверджують бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення у справі № 904/3639/20.
              Наразі боржник є учасником процедури врегулювання згідно Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", але на підставі судового рішення №904/3639/20 крім заборгованості (основний борг, пеня, інфляція) стягуються збитки у сумі - 878 428,48 грн. врегулювання яких не передбачено умовами Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".
          Враховуючи те, що державний виконавець, повністю не реалізував надані йому права, не застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату, допустив протиправну бездіяльність, яка призвела до фактичного невиконання судового рішення про стягнення на користь стягувача суми боргу, чим прямо порушується його право на належне та своєчасне виконання рішення суду.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 у справі №904/3639/20, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
 Апелянт зазначає, що господарським судом не застосовано положення ст.30 Закону України “Про виконавче провадження”, якою встановлено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.
Виконання  ухвали господарського суду від 05.06.2023 призведе до порушення прав інших стягувачів, гарантованих ст.46 Закону України “Про виконавче провадження”;
Господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що до спірних правовідносин не може бути застосовано ч.2 ст.48 Закону України “Про виконавче провадження”, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.2021 №520 від 01.10.2021 в Україні відсутні поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті теплопостачальними та/або теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання гарячої води за всіма категоріями споживачів.
В матеріалах справи міститься довідка філії Дніпропетровського обласного управління АТ “Державний ощадний банк України” №103.547-50/198 від 23.11.2022 про те, що рахунок НОМЕР_1 відкрито як поточний рахунок зі спеціальним режимом використання відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №750 “Про затвердження порядків зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення”.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надано.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 21.06.2023 для розгляду справи визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.07.2023 у даній справі апеляційну скаргу залишено без руху внаслідок оформлення її з порушенням вимог, встановлених ст.258 Господарського процесуального кодексу України. 
          Скаржника у строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали зобов"язано усунути недоліки, а саме: надати суду докази сплати судового збору у сумі   2684,00грн. 
          На виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від скаржника надійшло клопотання про виправлення недоліків, до якого на підтвердження сплати судового збору у вказаній вище сумі додана платіжна інструкція №3376 від 06.07.2023 .
У зв`язку з відпусткою судді Кощеєва І.М. – члена колегії суддів, проведено повторний автоматизований розподілу судової справи між суддями, за результатами якого для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя-доповідач Орєшкіна Е.В., судді: Чус О.В., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.07.2023 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 у справі №904/3639/20 для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 у справі №904/3639/20. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання  на 07.11.2023 о 11:30 год.
Рішенням ВРП від 29.08.2023р. ОСОБА_1 , звільнено з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, у зв`язку з чим, на підставі розпорядження керівника апарату суду №2042/23 від 11.09.2023, проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Чус О.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою суду від 21.09.2023 справу №904/3639/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), судді: Чус О.В., Кощеєв І.М. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 31.10.2023 о 09:00 годин.
Ухвалою суду від 31.10.2023 ухвалено проводити судові засідання у справі №904/3639/20 в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засіданні №207) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку “EasyCon”.
Ухвалою суду від 31.10.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 12.12.2023 на 12:30 год. Призначено проводити судові засідання у справі №904/3639/20 в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засіданні №207) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку “EasyCon”.
12.12.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3639/20 від 13.10.2020, яке постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2020 залишено без змін, позов задоволено, стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 43 169,66 грн. пені, 8 464,64 грн. 3% річних, 878 428,48 грн. збитків, 13 950,94 грн. витрат по сплаті судового збору. 
На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 видано 17.12.2020 наказ у справі №904/3639/20.
За допомогою системи "Електронний суд" до суду 17.05.2023 надійшла скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), якою скаржник просить суд:
- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.20 №904/3639/20;
- зобов`язати державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення прав стягувача - Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" при примусовому виконанні рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 №904/3639/20, провести виконавчі дії в порядку виконавчого провадження у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", а саме: накласти арешт на грошові кошти які містяться на рахунку НОМЕР_1 відкритому у Філії - Дніпропетровське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в межах суми боргу;
- у разі задоволення скарги зобов`язати Центрально-міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомити суд і заявника про хід виконання ухвали постановленої за результатами скарги не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.
Скарга обґрунтована тим, що жодні дії з вказаних в Законі України "Про виконавче провадження" державним виконавцем при примусовому виконанні рішення суду у справі №904/3639/20 не вживались, рішення суду не виконується. Вказані обставини підтверджують бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення у справі №904/3639/20. При цьому боржник є працюючим підприємством, яке укладає нові контракти, здійснює виробництво та постачання продукції своїм замовникам, а також отримує розрахунки за поставлені вироби. Згідно інформації яка наявна у відкритому доступі на єдиному веб порталі використання публічних коштів https://spending.gov.ua можна переконатись про активну господарську діяльність боржника яка ґрунтується на перманентному руху коштів по розрахунковому рахунку НОМЕР_1 відкритому у Філії - Дніпропетровське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:
Статтею 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
За приписами  статті 19 Конституції України  правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України.
Статтею    1291      Конституції України  визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-рп (ІІ)/2019) наголосив, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист: невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.
У відповідності до частини 1  статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що  сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього  Кодексу, порушено їхні права.
Частиною першою   статті 340 Господарського процесуального кодексу України      визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені  Законом України  “Про виконавче провадження”.
Відповідно до  статті 1 Закону України "Про виконавче провадження"  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/3639/20 є виконавчим документом, а тому підлягає виконанню державною виконавчою службою в силу покладених на неї Законом України “Про виконавче провадження” обов`язків та повноважень. 
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5)справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").
Згідно зі  статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка кореспондується з нормами  статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених  Законом України "Про виконавче провадження"  випадках - на приватних виконавців.
Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону України “Про виконавче провадження”).
За приписами ч.1 ст.13 Закону України “Про виконавче провадження” під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом (ч.5 ст.13 Закону України “Про виконавче провадження”).
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1     ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Статтею ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. 
Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. 
Частинами 5, 6, 8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. 
Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. 
Періодичність проведення таких перевірок чітко визначено Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки мають вчинятися виконавцем систематично, а не одноразово. 
При цьому сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин того, що виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", не свідчить про належне виконання виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. 
Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №911/4670/13, від 19.08.2019 у справі № 913/438/16 від 18.07.2018 у справі №915/1294/13, від 23.08.2018 у справі № 911/167/17.
Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (такі правові висновки викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/25970/14, від 02.12.2020 у справі №911/4670/13).
В матеріалах справи міститься довідка Філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» № 103.547-50/198 від 23.11.2022 про те, що рахунок НОМЕР_2 відкрито як поточний рахунок зі спеціальним режимом використання по постанові КМУ №750 «Про затвердження порядків зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення». Преамбулу постанову викладено в наступній редакції: «Відповідно до статті 261 Закону України “Про теплопостачання” та статті 18-1 Закону України ‘"Про питну воду та питне водопостачання” Кабінет Міністрів України постановляє:».
Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено заборону звернення стягнення та накладення арешту на кошти, зокрема, які місяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України "Про теплопостачання" на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції, що вказані наведені в скарзі обставини підтверджують бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення у даній справі і до спірних правовідносин не може бути застосовано ч.2 ст.48 Закону України “Про виконавче провадження”, враховуючи таке.
Відповідно до п.7 частини третьої ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів  на рахунках із спеціальним режимом використання,     спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України “Про виконавче провадження” не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.
Статтею 1 Закону України     “Про теплопостачання”     передбачено:
- поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу (далі  рахунки із спеціальним режимом використання)  рахунки теплопостачальної організації, відкриті в уповноваженому банку і призначені для зарахування коштів, що вносяться споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які отримують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, для виробництва якої повністю або частково використовується природний газ, що постачається гарантованим постачальником;
- поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами (далі - спеціальні рахунки) - рахунки суб`єктів господарювання у сфері централізованого теплопостачання, призначені для накопичення та використання коштів виключно для виконання інвестиційних програм у зазначеній сфері.
Частиною 2 ст.48 Закону України “Про виконавче провадження”, зокрема, встановлено заборону звернення стягнення та накладення арешту на кошти, які містяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст.191 Закону України “Про теплопостачання”,  на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до  статті 261     Закону України "Про теплопостачання".
Згідно зі ст.19-1 Закону України "Про теплопостачання" оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. На кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов`язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та теплотранспортуючих організацій.
На виконання вимог статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 18.06.2014 №217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять     на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного  газу, на якого покладено спеціальні обов`язки".
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2021 №520 “Про визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України”, зокрема, визнано такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217  "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять  на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного     газу, на якого покладено спеціальні обов`язки".
Постановою від 26.05.2021 №520 встановлено, що поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті теплопостачальними та/або теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання гарячої води за всіма категоріями споживачів, залишаються діючими не пізніше ніж до 1 жовтня 2021 року.
Отже, наведеною постановою встановлено строк дії поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих теплопостачальними та/або теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання гарячої води за всіма категоріями споживачів. 
Водночас, статтею 261     Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що суб`єкти господарювання у сфері теплопостачання для проведення в установленому законодавством порядку розрахунків за інвестиційними програмами відкривають спеціальні рахунки. На зазначені рахунки суб`єкти господарювання перераховують кошти в обсязі, передбаченому в установлених тарифах для виконання інвестиційних програм у сфері теплопостачання. Порядок зарахування коштів     на спеціальний рахунок, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням встановлюється Кабінетом Міністрів України. Суб`єкти господарювання у сфері теплопостачання - власники спеціальних рахунків зобов`язані використовувати кошти, що перебувають на таких рахунках, виключно для виконання інвестиційних програм. Використання зазначених коштів у будь-яких інших цілях забороняється. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на спеціальних рахунках та на спеціальних рахунках для кредитних коштів суб`єктів господарювання у сфері теплопостачання.
На виконання ст. 261   Закону України “Про теплопостачання”     Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 09.10.2013 №750 “Про затвердження порядків зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення”.
Постанова Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 №750 є чинною та підлягає виконанню. 
Наявна в матеріалах справи довідка філії Дніпропетровського обласного управління АТ “Державний ощадний банк України” №103.547-50/198 від 23.11.2022 свідчить про те, що  рахунок НОМЕР_1 відкрито як поточний рахунок зі спеціальним режимом використання по постанові Кабінету Міністрів України №750.
Таким чином, рахунок НОМЕР_1 є поточним рахунком зі спеціальним режимом використання, відкритим для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, тому на спірні правовідносин розповсюджується дія ч.2 ст.48 Закону України “Про виконавче провадження”, зокрема, щодо заборони звернення стягнення та накладення арешту на кошти, які містяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до     статті 261     Закону України "Про теплопостачання".          
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення скарги акціонерного товариства “Національна акціонера компанія “Нафтогаз України” в частині зобов`язання державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення прав стягувача - Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" при примусовому виконанні рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 №904/3639/20, провести виконавчі дії в порядку виконавчого провадження у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", а саме: накласти арешт на грошові кошти які містяться на рахунку НОМЕР_2 відкритому у Філії - Дніпропетровське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в межах суми боргу.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги знайшли своє  підтвердження  під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що  ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 по справі №904/3639/20 постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого господарського суду.
Відповідно до частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.  Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Оскільки розглядаючи справу, місцевий господарський суд неправильно застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню у спірних правовідносинах, ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню з ухвалення нового, про відмову в задоволенні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність державного виконавця. 

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 2684,00 грн. покладаються на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023, постановленої за результатом розгляду скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізької району Дніпропетровської області Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у справі №904/3639/20 – задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023, постановленої за результатом розгляду скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізької району Дніпропетровської області Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у справі №904/3639/20 – скасувати, прийнявши у справі нове рішення про відмову в задоволенні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Стягнути з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ідентифікаційний код 03342184)  2 684 грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.12.2023.

Головуючий суддя                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                                          І.М. Кощеєв
          
      Суддя                                                                                          О.В. Чус