ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 листопада 2023 року           справа №200/13227/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу представника позивача Котовської Тетяни Олександрівни на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 р.  у справі  № 200/13227/21 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області про дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-          

                                                           УСТАНОВИВ:

02 червня 2022 року, рішенням Донецького окружного адміністративного суду, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, управління Державної Казначейської служби України у м. Слов`янськ Донецької області про дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплати   пенсії з 01 березня 2016 року та виплатити заборгованість, яка утворилася з 01 березня 2016 року.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Ухвалою суду від 19 жовтня 2022 року внесено у резолютивну частину рішення суду від 02 червня 2022 року виправлення, шляхом зазначення вірного прізвища позивача,   а саме: “ ОСОБА_1 ”.    
08 липня 2022 року було виготовлено та направлено виконавчі листи.
Постановою від 06 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження №70934464.
До Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача – Котовської Т.О. про встановлення судового контролю по адміністративній справі №200/13227/21.
В обґрунтування заяви зазначено, що станом на час звернення до суду з даною заявою, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року по справі №200/13227/21 відповідачем не виконано. Так як відповідач не виконує рішення суду, єдиним способом захисту прав є зобов`язання відповідача подати у встановлений строк звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня  2022 року у справі №200/13227/21. 
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №0500-0505-5/13987 від  16.02.2023 року повідомлено, що на виконання рішення суду від 02 червня 2022 року позивачу поновлено нарахування та виплату пенсії з 01 березня 016 року. Починаючи з листопада 2022 року виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться шляхом нарахування місячного розміру пенсії та включення до сформованої відомості на виплату пенсії з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкрити в банківській установі АТ “Ощадбанк”. Зазначено, що нарахована доплата згідно рішення суду за період з 01.03.2016 року по 31.10.2022 року у сумі 127482,99 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 р.  у справі  № 200/13227/21 у задоволенні заяви представника позивача – Котовської Т.О. про встановлення судового контролю по справі - відмовлено.       
Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржену ухвалу суду та прийняти нове судове рішення, яким заяву про встановлення судового контролю по справі – задовольнити.  Встановити  судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі  № 200/13227/21. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до суду звіт про виконання судового рішення по справі № 200/13227/21 у місячний строк з дня ухвалення такого рішення. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що невиконання відповідачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року підтверджено наявними матеріалами справи, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.                              Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.           
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю по справі, дійшов наступного висновку.                                                            
Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII “Про виконавче провадження” передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Статтею 7 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень” передбачено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Частинами 1 та 3 статті 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. 
З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.  
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №0500-0505-5/13987 від  16.02.2023 року повідомлено, що на виконання рішення суду від 02 червня 2022 року позивачу поновлено нарахування та виплату пенсії з 01 березня 016 року. Починаючи з листопада 2022 року виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться шляхом нарахування місячного розміру пенсії та включення до сформованої відомості на виплату пенсії з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкрити в банківській установі АТ “Ощадбанк”. Зазначено, що нарахована доплата згідно рішення суду за період з 01.03.2016 року по 31.10.2022 року у сумі 127482,99 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.
Отже, на теперішній час рішення суду не виконано в повному обсязі, оскільки кошти фактично не виплачені.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У  рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина “судового процесу” для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі “Горнсбі проти Греції” суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40). 
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах “Бурдов проти Росії” від 07.05.2002, “Ромашов проти України” від 27.07.2004, “Шаренок проти України” від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу. 
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі “Сокур проти України” (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі “Крищук проти України” (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слід зазначити, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.  
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього. 
У випадку ухилення боржника – суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій    справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у  КАС України  спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового   рішення. 
Аналогічна правова позиція викладена і в постанові ВС від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18.
Слід заначити, що стаття 382 КАС України не регулює порядок застосування судового контролю таким чином, що процесуальна можливість зобов`язання подати звіт існує у суду тільки та виключно на стадії прийняття судового рішення, яким спір вирішується по суті заявлених позовних вимог, оскільки положення ч. 1 ст. 382 КАС України не встановлюють зазначеного обмеження. За змістом вказаної норми права обов`язок подати звіт про виконання судового рішення може встановити суд, який його ухвалив. Таке питання може бути вирішене судом одночасно з прийняттям рішення, так і після завершення розгляду справи. 
Верховний Суд у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17 також не погодився із висновком про те, що ст. 382 КАС України регулює порядок застосування судового контролю таким чином, що процесуальна можливість зобов`язання подати звіт існує у суду тільки та виключно на стадії прийняття судового рішення, яким спір вирішується по суті заявлених позовних вимог. Верховний Суд зазначив, що законодавець у вказаній нормі процесуального кодексу фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. Такий контроль здійснюється саме після прийняття судового рішення. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.
З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення представника позивача з клопотанням про встановлення судового контролю за судовим рішенням та розгляду заяви, рішення суду не було виконано в повному обсязі, оскільки всі кошти не сплачені.                               З урахуванням обставин справи, характеру спірних правовідносин, предмета та категорії спору, практики правозастосування, що складалася з приводу спорів цієї категорії, зокрема й суду касаційної інстанції, суд дійшов до висновку щодо не підтвердження виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки на момент розгляду судами першої та апеляційної інстанцій виплати суми пенсії здійснено не було, а тому суд вважає за необхідне встановити контроль за виконанням рішення суду першої інстанції - шляхом зобов`язання подати до суду першої інстанції звіт про його повне виконання у місячний строк з дня отримання копії цієї постанови, що обумовлює часткове задоволення заяви представника позивача.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню частково, а рішення місцевого суду – скасуванню. 
Відповідно до положень ч.1  ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.                                                                       
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Котовської Тетяни Олександрівни на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 р.  у справі  № 200/13227/21 – задовольнити частково.  
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 р.  у справі  № 200/13227/21 – скасувати.                                                                                                    Прийняти нову постанову.
Заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі  № 200/13227/21 – задовольнити частково.                                                                                             Встановити судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 року у справі  № 200/13227/21.                                        
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 року у справі  № 200/13227/21 у місячний строк з дня отримання копії цієї постанови.   
Повне судове рішення – 23 листопада 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін 

Судді                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              І.В. Сіваченко