КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
08 грудня 2023 року місто Київ.
Справа № 373/108/23
Апеляційне провадження № 22-ц/824/15356/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
судді-доповідача:                   Желепи О.В.,
суддів:                                      Мазурик О.Ф., Немировської О.В.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за прострочення сплати аліментів
 
ВСТАНОВИВ
 
Позивач ОСОБА_1 25.01.2023 звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на його користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.02.2022 по 16.01.2023 у розмірі 33 265,74 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у провадженні Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого документу № 359/2547/17, виданого 27.10.2017 Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій сумі по 1 000,00 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.03.2017 до досягнення дітьми повноліття.
З часу присудження аліментів відповідачка  протягом всього періоду свій обов`язок зі сплати аліментів на утримання дітей в повному обсязі не виконує, внаслідок чого постійно існує заборгованість. Заборгованість відповідачки по аліментах станом на 01.12.2022, згідно розрахунку № 37618 від 22.12.2022, складеного Переяславським відділом державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області, становить 36 332,00 грн. Позивач вважає, що ця заборгованість виникла з вини відповідачки, а тому зазначає, що на підставі ст. 196 СК України, він має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Відповідачка подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про звільнення її від сплати заборгованості за прострочення сплати аліментів , що стягуються за виконавчим документом № 359/2547/17, виданим Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 27.10.2017 (виконавче провадження № НОМЕР_2), за період з 01.08.2021 по 01.12.2022 у розмірі 36 332,00 грн.
ОСОБА_2 свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що заборгованість виникла не з її вини, а у зв`язку з обставинами, що мають істотне значення. Зокрема, зміною її сімейного стану ? народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини - ОСОБА_6 від шлюбу з ОСОБА_7 .
З серпня 2021 року вона втратила свій стабільний заробіток, тому що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. У неї на утриманні перебуває також повнолітній син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається, а тому потребує утримання від батьків. Її чоловік ОСОБА_7 з 23.08.2021 є єдиним годувальником сім`ї, а тому заборгованість по аліментам в грудні 2021 року в сумі 55 986 грн 90 коп. була погашена за рахунок його коштів.
З вересня 20021 року вона отримує державну соціальну допомогу у зв`язку з народженням дитини в розмірі 860 грн 00 щомісячно та інших доходів не має.
З вересня 2022 року стан здоров`я її чоловіка значно погіршився, що вплинуло на матеріальний стан сім`ї. У зв`язку з тим, що заборгованість по аліментам виникла не з її вини, то на підставі ч. 1 ст. 196 СК України позов про стягнення неустойки (пені), що нарахована на суму заборгованості по аліментам, не підлягає задоволенню.
 
Рішенням  Переяслав-Хмельницького  міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року  в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення неустойки відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Звільнено ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах перед ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 18 166 грн 00 коп, що утворилася за період з 01.02.2022 по 01.12.2022 відповідно до довідки-розрахунку старшого державного виконавця Переяславського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільскому районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Київ) за № 37618 від 22.12.2022 року.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 536 грн. 80 коп.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 07 вересня 2023 року, згідно поштової відмітки, подав через суд першої інстанції до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить оскаржуване рішення скасувати повністю та ухвалити нове, яким первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити. 
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, за неправильного застосування норм матеріального права та неповного з`ясування судом усіх обставин справи.
Вказує, що звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітніх дітей повинно мати місце лише у виключних випадках.  
Зазначає, що суд першої інстанції не встановив та не надав належної оцінки тому, що до звернення до суду ОСОБА_1 з позовом про стягнення неустойки (пені) по заборгованості по аліментам ОСОБА_2 до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про звільнення, часткового звільнення її від сплати аліментів не зверталася, а отже погоджувалась зі сплатою та розміром аліментів. Розрахунків заборгованості аліментів складених виконавчою службою ОСОБА_2 не оскаржувала, а відтак з таким розрахунком вона погоджувалася.
Вказує, що посилання позивача за зустрічним позовом на те, що у її чоловіка є неповнолітній син ОСОБА_9 не є наслідковою причиною виникнення заборгованості по аліментах і це не впливає на погіршення її матеріального стану.
Зазначає, що посилання на необхідність утримування повнолітнього сина не є поважною причиною звільнення від сплати аліментів, адже троє неповнолітніх дітей перебувають у більш вразливому становищі, ніж повнолітній син.
Вказує, що доказів наявності тяжкої хвороби на момент набуття заборгованості матеріали справи не містять.
Зазначає, що задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2 суд першої інстанції суттєво зменшив аліменти на одну дитину за цей період. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
06 листопада 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , якою просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення - без змін.
 
Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Згідно ч.1 ст. 196 СҐК України у разі виникнення заборгваності з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками. одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розимірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення до дня їх повного погашення або до дня ухвалення рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
 
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2017 (справа № 359/2547/17) стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1 000,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.03.2017 до досягнення дітьми повноліття.
Постановою старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 21.11.2017 за виконавчим документом, виданим за зазначеним рішенням, відкрите виконавче провадження № НОМЕР_2.
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 22.12.2022 за № 37618, складеного старшим державним виконавцем Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 загальна заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом з 01.02.2022 по 01.12.2022 становить 36 332,00 грн. Із розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідачкою за період з січня 2022 року по лютий 2022 року було сплачено заборгованість у розмірі 59 657,90 грн.
Враховуючи вимоги ст. 196 СК України позивачем проведено розрахунок розміру неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.02.2022 по 16.01.2023 у розмірі 33 265,74 грн.
Судом установлено, що ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із  ОСОБА_7 , на утриманні якого перебуває неповнолітня дитинаОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджено письмовими доказами, долученими до матеріалів зустрічної позовної заяви. Від цього шлюбу відповідачка ОСОБА_2 має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який разом  з нею перебуває на  утриманні  чоловіка (батька новонародженої дитини).
Факт народження дитини підтверджений свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28.08.2021 Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
У зв`язку з народженням дитини ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та з вересня 2021 року отримує допомогу при народженні дитини, що становить 860,00 грн щомісячно. Зазначені обставини підтверджені довідкою № 1 від 03.01.2023 КП «Управляюча компанія «Виробниче управління житлово-комунального господарства» та довідкою № 88 від 14.02.2023 Управління соціального захисту населення Переяславської міської ради.
Також відповідачка ОСОБА_2 має повнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на навчання якого також несе її сім`я, бо такі витрати сплачує чоловік, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі.
Відмовляючи в задоволенні первісного позову і задовольняючи частково зустрічний позов, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачкою доведено, що зазначена заборгованість по аліментам за період з 01.02.2022 по 01.12.2022 виникла у зв`язку з обставинами, що мають істотне значення, а саме - зміною матеріального становища та неможливістю працювати у зв`язку з народженням дитини, оскільки розмір її доходу ? одноразова допомога при народженні дитини є значно меншим, ніж вона повинна сплачувати аліменти на утримання дітей за рішенням суду
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Відповідно до статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Вищезазначені норми не визначають чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.
Відповідно до ч.1 ст.274 СК України визначення заборгованості за аліментами, що стягуються з інших членів сім`ї та родичів, а також повне або часткове звільнення їх від сплати заборгованості провадяться відповідно до положень, встановлених статтями 194-197 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
За змістом ст.ст.180, 182 СК України право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
У ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За нормами ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в житті позивачки виникла обставина, що має істотне значення, а саме:
ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із вдівцем, від цього шлюбу відповідачка має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку з чим в період в який утворилась заборгованість, через маленький вік новонародженої дитини з поважних причин не може працювати та заробляти кошти ні на своє утримання ні на утримання своїх дітей.
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 22.12.2022 за № 37618, складеного старшим державним виконавцем Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 відповідачкою за період з 01 листопада 2021 року по перше січня 2022 року було сплачено заборгованість у розмірі 59 657,90 грн., яка виникла за попередній період і станом на 01 лютого 2022 року заборгованість була відсутня.
У зв`язку з народженням дитини ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та з вересня 2021 року отримує допомогу при народженні дитини, що становить 860,00 грн щомісячно. Зазначені обставини підтверджені довідкою № 1 від 03.01.2023 КП «Управляюча компанія «Виробниче управління житлово-комунального господарства» та довідкою № 88 від 14.02.2023 Управління соціального захисту населення Переяславської міської ради.
Тобто на момент звернення до суду з зазначеним позовом позивачка перебуває у декретній відпустці, у зв`язку з чим не має можливості сплачувати заборгованість за аліментами, а тому зазначені життєві обставини , районний суд вірно врахував і звільнив останню від обов`язку сплачувати неустойку за прострочення сплати аліментів, що утворилась з 01 лютого 2022 року. Суд дійшов вірного висновку, що не можна вважати ухиленням від сплати аліментів, неможливість їх виплати через об`єктивні обставини, а саме неможливість особи працювати у зв`язку з пологами та народженням дитини. З огляду на те, що чоловік ОСОБА_2 не зобов`язаний утримувати дітей позивача, покладення на нього обов`язку заробляти кошти на погашення заборгованості по сплаті аліментів його дружини та на погашення неустойки не буде відповідати загальним засадам цивільного судочинства - розумності та справедливості.
Доводи позивача про те, що до звернення з даним позовом відповідачка не оскаржувала розмір заборгованості та не зверталась до суду з вимогами про зменшення розміру аліментів на законність рішення не впливають, оскільки позивачка за зустрічним позовом мала право на звернення до суду в лютому 2023 року з вимогами про звільнення її від заборгованості за період з лютого 2022 до грудня 2022 року. 
Апеляційна скарга містить посилання на обставини, яким суд першої інстанції в повному обсязі надав оцінку. Разом з тим позивач не спростував доводи, які врахував суд та завдяки яким дійшов до вірного висновку , що у ОСОБА_2 у зв`язку з  пологами та народженням іще однієї дитини у визначений судом період не було можливості заробити кошти на сплату аліментів у повному обсязі, а тому суд встановив наявність інших обставин, які мають істотне значення та за законом є підставою для часткового звільнення особи від сплати заборгованості. Суд вірно задовольнив частково позовні вимоги та звільнив ОСОБА_2 від обов`язку сплачувати заборгованість лише в сумі 18 166 грн. 00 коп. , врахувавши при цьому і інтереси спільних дітей позивача та відповідача, а також інтереси неповнолітніх дітей , які проживають в родині відповідачки та знаходяться на утриманні її чоловіка ОСОБА_7 .
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд  апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційним судом встановлено, що рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Враховуючи предмет позову, дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, як справа незначної складності, а тому касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.
    Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Головуючий                                                                                           О.В. Желепа 

Судді                                                                                                      О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська