ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

28 вересня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/3039/16-ц
Головуючий у першій інстанції – Олійник В. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/720/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:
особа, яка звернулась зі скаргою: Акціонерне товариство ”Сенс Банк”
особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Суми) Кашлюк Світлана Михайлівна 
боржник: ОСОБА_1 

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ”Сенс Банк” на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Олійника В.П. від 17 лютого 2023 року, місце постановлення ухвали м. Ніжин, дата складання повного тексту ухвали - 24 лютого 2023 року, у справі за скаргою Акціонерного товариства ”Сенс Банк” на рішення державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Суми) Кашлюк Світлани Михайлівни, боржник: ОСОБА_1 ,

                         В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року Акціонерне товариство ”Сенс Банк” звернулось до суду із скаргою на рішення державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Суми) Кашлюк С.М., в якій просило: визнати рішення заступника начальника Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Суми) Кашлюк С.М. від 25.11.2022 року про повернення виконавчого документа без прийняття його до виконання незаконним, і зобов`язати державного виконавця усунути порушення. В обґрунтування вимог скарги АТ ”Сенс Банк” вказувало, що АТ ”Альфа Банк” 16.11.2022 року на виконання виконавчого листа Ніжинського міськрайонного суду у справі №740/303918/16-ц про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту №935/8-320 від 11.09.2008 року у розмірі 50 261,05 доларів США та 202 421,02 грн., за договором кредиту №935/6-349 від 17.12.2007 року у розмірі 265 961,68 грн. та 48 186,22 грн. судового збору було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження. Проте, державним виконавцем не вчинені дії щодо прийняття даної заяви через невідповідність виконавчого документа вимогам п.6 ч.4 статті 4 Закону України ”Про виконавче провадження”, що на думку скаржника є незаконним. Причину неприйняття виконавчого документа до виконання, а саме, невідповідність суми стягнення боргу у виконавчому документі сумі стягнення у заяві про відкриття виконавчого провадження, АТ ’’Сенс Банк’’ вважає необґрунтованою, оскільки сума стягнень скопійована із резолютивної частини рішення суду. За даних обставин, відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання АТ ’’Сенс Банк’’ вважає незаконною.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.02.2023 року відмовлено повністю у задоволенні скарги Акціонерного товариства ”Сенс Банк” на рішення державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кашлюк С.М. 

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство ”Сенс Банк” просить скасувати ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.02.2023 року, і постановити нову ухвалу, якою скаргу Акціонерного товариства ”Сенс Банк” на рішення державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кашлюк С.М., задовольнити. Доводи апеляційної скарги АТ ”Сенс Банк” вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 17.02.2023 року не відповідає нормам матеріального та процесуального права, і тому підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги зазначають, що стаття 26 Закону України ”Про виконавче провадження” не містить обов`язкових вимог щодо змісту та форми заяви про примусове виконання рішення (про відкриття виконавчого провадження). Проте, ні заступником начальника Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Суми) Кашлюк С.М. при прийнятті рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, ні судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали від 17.02.2023 року не встановлено факту невідповідності виконавчого документа вимогам статті 4 Закону України ”Про виконавче провадження”, а також факту неподання стягувачем заяви про примусове виконання рішення. За даних обставин, апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо правомірності повернення виконавчого документа стягувачу, без прийняття до виконання, із посиланням на п.6 ч.4 статті 4 Закону України ”Про виконавче провадження” (сума стягнення боргу у виконавчому документі не відповідає сумі стягнення у заяві про відкриття виконавчого провадження, інформація у заяві чи відмітка на виконавчому документі про стягнення частково боргу відсутня).

У відзиві на апеляційну скаргу заступник начальника Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Суми) Кашлюк С.М. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ ”Сенс Банк” у повному обсязі, у зв`язку із її необгрунтованістю. 

В судове засідання апеляційного суду учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи (а.с.107, 108,109), не з`явились. 
Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
  
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.11.2016 року, справа №740/3039/16-ц, провадження №2/740/1013/16, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ ”Укрсоцбанк”: 50 261 долар США 05 центів та 202 421 грн. 02 коп. заборгованості по кредитному договору №935/8-320 від 11.09.2008 року; 60 360 доларів США 22 центи та 265 961 грн. 68 коп. заборгованості по кредитному договору №935/6-349 від 17.12.2007 року, а також 48 186 грн. 22 коп. судового збору. 
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09.06.2022 року, яка набрала законної сили, замінено стягувача у виконавчому листі, виданому Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 30.12.2016 року по цивільній справі №740/303918/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ ”Укрсоцбанк” заборгованості за договором кредиту №935/8-320 від 11.09.2008 року у розмірі 50 261 долар США 05 центів та 202 421 грн. 02 коп., за договором кредиту №935/6-349 від 17.12.2007 у розмірі 265 961 грн. 68 коп. та 48 186 грн. 22 коп. судового збору, на правонаступника - АТ ”Альфа-Банк”. 

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.12.2022 року, АТ ”Сенс Банк” є правонаступником АТ ”Укрсоцбанк” (а.с.22-28).

У заяві представника АТ ”Альфа-Банк” від 11.11.2022 року на адресу Ніжинського ВДВС (зареєстрована у ВДВС 23.11.2022 року) ставиться питання про прийняття до виконання та відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу Ніжинського міськрайонного суду, виданого 30.12.2016 року по цивільній справі ”…№740/303918/16-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ ”Укрсоцбанк” заборгованості за договором кредиту №935/8-320 від 11.09.2008 року у розмірі 50 261 долар США 05 центів та 202 421 грн. 02 коп., за договором кредиту №935/6-349 від 17.12.2007 у розмірі 265 961 грн. 68 коп. та 48 186 грн. 22 коп. судового збору…” (а.с.7-8).

Державним виконавцем до пояснення на подану скаргу додана копія виконавчого листа Ніжинського міськрайонного суду по справі №740/3039/16-ц, виданого 30.12.2016 року, у якому зазначені відомості про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ ”Укрсоцбанк”: 50 261 долар США 05 центів та 202 421 грн. 02 коп. заборгованості по кредитному договору №935/8-320 від 11.09.2008 року; 60 360 доларів США 22 центи та 265 961 грн.  68  коп.  заборгованості  по  кредитному  договору  №935/6-349 від 17.12.2007  року,  а  також  48  186  грн.  22  коп.  судового  збору  (а.с. 40-40,зворот).

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.02.2023 року відмовлено повністю у задоволенні скарги Акціонерного товариства ”Сенс Банк” на рішення державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кашлюк С.М. 

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 17.02.2023 року, відмовляючи у задоволенні скарги АТ ’’Сенс Банк’’, суд першої інстанції виходив із тих обставин, що у заяві представника АТ ”Альфа-Банк” від 11.11.2022 року на адресу Ніжинського ВДВС вказана інформація, яка не узгоджується із даними резолютивної частини заочного рішення суду від 04.11.2016 року, та виданого на його виконання виконавчого листа. Також у даній заяві не вказана інформація, передбачена ч.3 статті 26 Закону України ”Про виконавче провадження”, а саме, щодо зазначення суми, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати, оскільки сума боргу за виконавчим документом суттєво відрізняється від суми боргу, вказаної у заяві про відкриття виконавчого провадження. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що повідомлення державного виконавця Ніжинського ВДВС Кашлюк С.М. від 25.11.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, із посиланням на п.6 ч.4 статті 4 Закону України ”Про виконавче провадження” (сума стягнення боргу у виконавчому документі не відповідає сумі стягнення у заяві про відкриття виконавчого провадження, інформація у заяві чи відмітка на виконавчому документі про стягнення частково боргу, відсутня), вчинено правомірно, що є підставою для відмови у задоволенні скарги Акціонерного товариства ’’Сенс Банк’’. При цьому, судом першої інстанції зазначено, що стягувач не позбавлений можливості щодо повторного звернення до ВДВС після усунення відповідних недоліків. 

Доводи апеляційної скарги АТ ”Сенс Банк” вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 17.02.2023 року не відповідає нормам матеріального та процесуального права, і тому підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги зазначають, що стаття 26 Закону України ”Про виконавче провадження” не містить обов`язкових вимог щодо змісту та форми заяви про примусове виконання рішення (про відкриття виконавчого провадження). Проте, ні заступником начальника Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Суми) Кашлюк С.М. при прийнятті рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, ні судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали від 17.02.2023 року не встановлено факту невідповідності виконавчого документа вимогам статті 4 Закону України ”Про виконавче провадження”, а також факту неподання стягувачем заяви про примусове виконання рішення. За даних обставин, апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо правомірності повернення виконавчого документа стягувачу, без прийняття до виконання, із посиланням на п.6 ч.4 статті 4 Закону України ”Про виконавче провадження” (сума стягнення боргу у виконавчому документі не відповідає сумі стягнення у заяві про відкриття виконавчого провадження, інформація у заяві чи відмітка на виконавчому документі про стягнення частково боргу відсутня).

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 17.02.2023 року, виходячи із наступного.  

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України ”Про виконавче провадження”, виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За приписами п.6 ч.4 статті 4 Закону України ”Про виконавче провадження” виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, в тому числі, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. 
У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Положеннями п.1 ч.1, ч.3 статті 26 Закону України ”Про виконавче провадження” встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 17.02.2023 року щодо правомірності повідомлення державного виконавця Ніжинського ВДВС Кашлюк С.М. від 25.11.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, із посиланням на п.6 ч.4 статті 4 Закону України ”Про виконавче провадження”, оскільки заявником у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено всієї необхідної інформації, передбаченої ч.3 статті 26 Закону України ”Про виконавче провадження”, що відповідно до приписів п.6 ч.4 статті 4 Закону України ”Про виконавче провадження”, є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 17.02.2023 року, відмовляючи у задоволенні скарги АТ ’’Сенс Банк’’, суд першої інстанції виходив із тих обставин, що у заяві представника АТ ”Альфа-Банк” від 11.11.2022 року на адресу Ніжинського ВДВС вказана інформація, яка не узгоджується із даними резолютивної частини заочного рішення суду від 04.11.2016 року, та виданого на його виконання виконавчого листа. Також у даній заяві не вказана інформація, передбачена ч.3 статті 26 Закону України ”Про виконавче провадження”, а саме, щодо зазначення суми, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати, оскільки сума боргу за виконавчим документом суттєво відрізняється від суми боргу, вказаної у заяві про відкриття виконавчого провадження. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що повідомлення державного виконавця Ніжинського ВДВС Кашлюк С.М. від 25.11.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, із посиланням на п.6 ч.4 статті 4 Закону України ”Про виконавче провадження” (сума стягнення боргу у виконавчому документі не відповідає сумі стягнення у заяві про відкриття виконавчого провадження, інформація у заяві чи відмітка на виконавчому документі про стягнення частково боргу, відсутня), вчинено правомірно, що є підставою для відмови у задоволенні скарги Акціонерного товариства ’’Сенс Банк’’.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 17.02.2023 року, і за даних обставин, апеляційна скарга Акціонерного товариства ”Сенс Банк”, підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.02.2023 року, підлягає  залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ”Сенс Банк” - залишити без задоволення.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 лютого 2023 року,  залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                           Судді: