П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
25 серпня 2023 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 359/139/23
Провадження: № 33/824/3738/2023
 
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ткачук Олександри Сергіївни в інтересах  ОСОБА_1  
на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року, винесену під головуванням судді Ткаченко Д.В.,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
 
у с т а н о в и л а:
 
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Не погодившись із таким судовим рішенням, 08 липня 2023 року адвокат Ткачук О. С. в інтересах ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу до суду першої інстанції, в якій просила скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що обставин, які б в вказували на те, що ОСОБА_1 винен у вчиненому правопорушенні встановлено не було. Вказувала на здійснені працівниками поліції порушення, зокрема, ОСОБА_1 згідно вимог ст. 266 КУпАП повинно було бути відсторонено від керування транспортним засобом, однак вказаного не було здійснено, а також відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, долучений до матеріалів справи, не є безперервним та не дає змоги встановити дотримання вимог законодавства під час проведення огляду. Зауважила, що судом не було з`ясовано чи була здійснена працівниками поліції зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 та не було з`ясовано причини такої зупинки. Окрім того, вважала, що ОСОБА_1 позбавили конституційного права на захист.
Апеляційна скарга також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року, яке обґрунтоване тим, що розгляд справи було здійснено без участі ОСОБА_1 , про наявність оскаржуваної постанови, вона, як захисник, дізналась тільки 01 липня 2023 року з ЄДРСР.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Обмеження на реалізацію право на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав. 
Як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена 12 травня 2023 року за відсутності ОСОБА_1 , доказів вручення йому копії постанови матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року пропущений скаржником з поважних причин, а тому клопотання адвоката Ткачук О. С. в інтересах  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.
В судове засіданні  ОСОБА_1  та його захисник адвокат Ткачук О. С. не з`явились, про дату та час судового засідання буди повідомлені належним чином. 
Адвокат Ткачук О. С. направила заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на незадовільний стан здоров`я, зокрема, необхідність приймати пігулки, не турбувати та не рухати праву руку, однак доказів на підтвердження наявності обставин, які б унеможливлювали з`явитись в судове засідання не надала, а тому клопотання представника ОСОБА_1 було залишено без задоволення.
Залишаючи дане клопотання без задоволення, суд врахував і ту обставину, що в суді першої інстанції адвокат, порушуючи питання про відкладення розгляду справи, подавала аналогічні за змістом клопотання.
Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи рішення про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, районний суд посилався на дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, роздруківці газоаналізатора «Alcotest 7510», згідно якої зафіксовано результат 0,70 проміле, акті огляду на стан сп`яніння, а також направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 24 грудня 2022 року о 05 год. 35 хв. на а/д Київ-Харків 48 км АЗС «UGO», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Magentis» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер». Результат позитивний - 0.70 %, тест № 279, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 266 КУпАП передбачено, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких с підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Згідно з п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, - визначено п.6 Розділу ІІ згаданої Інструкції.
Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу ІІ Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Встановлено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції. Результати огляду показали, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився із результатами огляду (0,70 %), підписавши відповідну акт огляду у графі «З результатами згоден». 
Варто зазначити, що на відеозаписі зафіксовано, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився на ґрунтовій польовій дорозі, в темну пору доби, працівники поліції прибули для перевірки документів та запропонували йому проїхати до АЗС, яке знаходиться поряд, оскільки за їх місцезнаходженням було відсутнє освітлення. ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу «Kia Magentis» д.н.з. НОМЕР_1 прослідував до АЗС. Вказане також підтвердив в ході подальшої розмови.
Вказані обставини підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, після чого йому було запропонована пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки у нього буди наявні відповідні ознаки. 
Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного технічного засобу проводився за згодою ОСОБА_1 , який у разі незгоди з його результатами мав право пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак, діючи на власний розсуд, таким правом не скористався. 
На противагу доводам апеляційного скарги, суд апеляційної інстанції також звертає увагу на пояснення ОСОБА_1 , зафіксовані на відеозаписі, згідно яких він підтвердив, що вживав алкогольні напої та відповідно перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Долучений до матеріалів справи відеозапис є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження ним огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, і вказані обставини останнім у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані, а тому посилання в апеляційній скарзі на його неналежність не приймаються до уваги. 
Вказаний відеозапис містить необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, а тому такий доказ відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.
Слід відмітити й те, що у ОСОБА_1 , підписуючи протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду, будь-яких зауважень чи заперечень щодо суті інкримінованого йому правопорушення, дій працівників поліції, процедури проходження огляду на стан сп`яніння не висловив.
На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 вказував, що керував транспортним засобом на прохання працівників поліції, у зв`язку з чим вважав, що його вина у вчиненому правопорушенні відсутня, жодних заперечень щодо перебування за кермом, незаконності його зупинки працівниками поліції, та/або будь-яких інших неправомірних дій щодо нього з боку працівників поліції він не висловлював. При цьому, посилання на відсутність вини водія не приймають до уваги, оскільки він самостійно керував транспортним засобом будучи в алкогольному сп`янінні, про що йому було відомо. 
Доводи скаржника з приводу законності чи незаконності зупинки транспортного засобу працівниками поліції, не приймаються до уваги, оскільки вказане не є предметом розгляду даної справи та віднесено до виключної компетенції судів адміністративної юрисдикції.
Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували його висновки апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.
Оцінивши усі докази у справі як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення та, як наслідок, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Слід зазначити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського  суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») від 29 червня 2007 року).
Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу, а тому дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Бориспільськогоміськрайонного суду Київської області  від 12 травня 2023 рокувідсутні.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Клопотання адвоката Ткачук Олександри Сергіївни в інтересах ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 рокузадовольнити. 
Поновити адвокату Ткачук Олександри Сергіївни в інтересах ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року.
Апеляційну скаргу адвоката Ткачук Олександри Сергіївни в інтересах  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           Т. О. Невідома