УХВАЛА

25 жовтня 2023 року
м. Київ

справа №340/2650/20
адміністративне провадження №К/990/34721/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів: Юрченко В.П.,  Гімона М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №340/2650/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Плюс К» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,,

УСТАНОВИВ:
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2021, яке набрало законної сили 19.04.2021, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Плюс К» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області про:
визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 22.03.2020 №44390;
зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві, виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «СК Плюс К» з переліку ризикових платників податків;
визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №1531888/37918402 від 21.04.2020, №1522426/37918402 від 13.04.2020, №1537000/37918402 від 24.04.2020, №1578870/37918402 від 22.05.2020, №1578871/37918402 від 22.05.2020, №1605433/37918402 від 03.06.2020, №1605438/37918402 від 03.06.2020;
визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДПС у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №1594951/37918402 від 29.05.2020, №1598978/37918402 від 01.06.2020, №1598979/37918402 від 01.06.2020, №1598981/37918402 від 01.06.2020, №1637620/37918402 від 15.06.2020, №1637621/37918402 від 15.06.2020;
зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні №5 від 03.03.2020, №6 від 05.03.2020, №7 від 12.03.2020, №4 від 13.03.2020, №9 від 13.03.2020, №13 від 18.03.2020, №8 від 18.03.2020, №10 від 18.03.2020, №11 від 19.03.2020, №18 від 23.03.2020,   №16 від 24.03.2020, №20 від 24.03.2020, №21 від 25.03.2020, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Плюс К», в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем їх подання.
Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві подати звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №340/2650/20 у строк один місяць з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення судового контролю; зобов`язано Державну податкову службу України подати звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №340/2650/20 у строк один місяць з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення судового контролю.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 прийнято звіт Головного управління ДПС у Кіровоградській області в частині виключення Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Плюс К» з переліку ризикових платників податків; відмовлено у прийнятті звіту Державної податкової служби України про виконання судового рішення в частині реєстрації податкових накладних; встановлено новий строк для подачі звіту про виконання рішення та зобов`язано Державну податкову службу України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту.
05.10.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Плюс К» подано до суду першої інстанції клопотання про накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за виконання рішення суду.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.12.2022, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023, відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Плюс К» про встановлення способу і порядку виконання рішення суду від 04.02.2021 у справі №340/2650/20; відмовлено у прийнятті звіту Державної податкової служби України про виконання судового рішення в частині реєстрації податкових накладних, поданого до Кіровоградського окружного адміністративного суду 28.09.2022 та 07.12.2022; встановлено новий строк для подачі звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №340/2650/20 та зобов`язано ДПС України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023, відмовлено у прийнятті звіту Державної податкової служби України про виконання судового рішення в частині реєстрації податкових накладних, поданого до Кіровоградського окружного адміністративного суду 20.01.2023 та 18.05.2023; встановлено новий строк для подачі звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 по справі №340/2650/20 та зобов`язано ДПС України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту; частково задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Плюс К» про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень; накладено на виконувача обов`язків голови Державної податкової служби України ОСОБА_1 штраф у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 53680,00 грн; половину суми штрафу у розмірі 26840,00 грн стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Плюс К», половину суми штрафу 26840,00 грн стягнуто на користь Державного бюджету України. Судом вказано, що з наступного дня після набрання даною ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023 апеляційні скарги Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Кіровоградській області, Державної податкової служби України, ОСОБА_1 на ухвалу з питання прийняття звіту про виконання судового рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №340/2650/20 залишено без задоволення, вказану ухвалу залишено без змін.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної податкової служби України на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №340/2650/20.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина 3 статті 2 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини 1 статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Частиною 6 статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним. Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.
Суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження (частина 4 статті 12, частини 4 статті 257 КАС України).
Суд першої інстанції, врахувавши вимоги статей 12, 257, 262 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Контролюючим органом зазначено про наявність законодавчих неузгодженостей та необхідність дотримання процесуальних гарантій учасників процесу, забезпечення єдності судової практики.
На думку скаржника, КАС України не містить виключення щодо неможливості оскарження, ухвали про накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 КАС України, після їх перегляду в суді апеляційної інстанції.
Державною податковою службою України вказано, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з огляду на неоднозначність законодавства, оскільки наразі відсутня усталена судова практика у застосуванні положень статей 328 та 333 КАС України щодо можливості касаційного оскарження ухвал суду першої інстанції про накладення штрафу та ухвал з інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Скаржником зазначено, що обмеження права на касаційне оскарження таких рішень судів може нашкодити суті права осіб, які зацікавлені у виконанні рішення в порядку передбаченому законом. В даному випадку таке обмеження призведе до безпідставного притягнення до фінансової відповідальності особи, за відсутності відповідних підстав, при цьому інших можливостей захистити своє право в особи немає. Отже така ситуація створює надмірний тягар для особи у вигляді необґрунтованого штрафу. Конституційне право особи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках не забороняє Верховному Суду здійснити касаційний перегляд судового рішення при наявності очевидної мети забезпечити сталість та єдність судової практики, а, навпаки, зобов`язує Суд здійснювати у такій ситуації касаційний перегляд для гарантування того, що якість судової практики в Україні (її сталість та єдність, дотримання всіма судами позиції Верховного Суду), в абсолютній більшості випадків виключає необхідність касаційного перегляду певних видів судових рішень.
Також, на думку скаржника, судові рішення у даній справі підлягають касаційному оскарженню на підставі підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України щодо умов за яких особа відповідальна за виконання рішення може бути притягнута до фінансової відповідальності.
Крім того, справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання та формує не лише власний авторитет керівника, а й авторитет органу влади, державної служби та жодним чином не зміцнює репутацію державних службовців. Та обставина, що судами попередніх інстанцій всупереч позиції Верховного Суду прийнято судові рішення є значною та може поставити під загрозу існування такого принципу як єдність практики. Вказане свідчить не тільки про винятковість такої категорії справи, а й суспільний інтерес для інших органів державної влади.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Скаржником вказано підставою для скасування судових рішень порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 3 ст. 2, ч. 4 ст. 9, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ч. 8 ст. 79 КАС України), а саме недослідження судами зібраних у справі доказів, не встановлення фактичних обставини, що мають значення для справи (п. 1 ст. 353 КАС України - судом не досліджено зібрані у справі доказів із наявністю висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Верховний Суд зауважує, що скаржником некоректно визначено підставу касаційного оскарження.
Так, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.
В даному випадку Державною податковою службою України оскаржується ухвала Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №340/2650/20 щодо накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлена судом відповідно до статті 382 цього Кодексу, та прийнята за результатами її апеляційного перегляду постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023.
Разом з тим, контролюючим органом вчинено посилання на підстави касаційного оскарження для рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.
Верховний Суд зауважує, що скаржником зазначено про неврахування судами попередніх інстанцій судової практики Верховного Суду, однак не доведено подібність правовідносин у справах, не взято до уваги, що судове рішення суду касаційної інстанції ґрунтується на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Посилання на постанови Верховного Суду у скарзі зроблено без аналізу та врахування обставин справ, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки, які здебільшого стосуються оцінки доказів та встановлення обставин справи.
Посилаючись на пункту 1 частини 2 статті 353 КАС України, скаржником не обґрунтовано підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, висловлення незгоди з судовими рішеннями в частині накладення штрафу на в.о. Голови ДПС України ОСОБА_1 з підстав неналежного дослідження доказів та немотивованості судових рішень, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Таким чином, скаржнику слід належним чином викласти підстави касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів статей 328, 330 КАС України.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328-330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №340/2650/20 залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва
В.П. Юрченко 
 М.М. Гімон ,
Судді Верховного Суду