УХВАЛА

04 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 761/21652/18
провадження № 51-9213 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року таухвалу Київського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року (з урахуванням виправлення описки в цьому рішенні),
встановив:
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 рокуОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 5 статті 27 і пунктами 6, 11, 12 частини 2      статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна; за частиною 1 статті 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна.
Постановлено обчислювати строк відбування покарання ОСОБА_5 від дня його затримання, тобто з 15 червня 2017 року.
На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції Закону України № 838-VIII)                   ОСОБА_5 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з               15 червня 2017 року по 20 червня 2017 року.
До набрання вироком законної сили залишено без зміни застосований до              ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Також, цим вироком ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, пунктами 6, 11, 12 частини 2 статті 115 КК, та на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) виправдано у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено ним.
Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року апеляційні скарги прокурора ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня         2021 року - без зміни.
На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції Закону України N 838-VIII                            від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 15 червня 2017 року по 24 серпня 2023 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Звільнено ОСОБА_5 з-під варти в залі суду у зв`язку із відбуттям призначеного покарання у вигляді позбавлення волі.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо свого підзахисного. 
 
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
 
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК. 
У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до якихсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
У вступній частині своєї касаційної скарги захисник вказує на те, що ним оскаржується ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 24 серпня         2023 року, проте у мотивувальній та прохальній частинах касаційної скарги захисник посилається на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року, копію якої і долучає до цієї скарги.
Крім того, у прохальній частині касаційної скарги захисник просить, в тому числі, скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року    в частині визнання винуватості та призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення злочинів, передбачених частиною 1 статті 125 та частиною 2 статті 121 КК, однак зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що останнього не було засуджено за вказаними статтями. 
Отже, така неузгодженість позиції захисника перешкоджає касаційному суду визначитись із предметом оскарження. 
До того ж, зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, та по суті посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
 
Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Разом з тим, відповідно до вимог частини 6 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання учасникам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Захисник долучила до касаційної скарги лише 4 копії касаційної скарги без додатків, що недостатньо для надіслання всім учасникам судового провадження.
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.
 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд 
 
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду            м. Києва від 02 грудня 2021 року таухвалу Київського апеляційного суду                        від 24 серпня 2023 року залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання неюухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                    ОСОБА_3