ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

12 жовтня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 737/354/22
Головуючий у першій інстанції – Кореньков А. А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/701/23

Чернігівський апеляційний суд у складі: 
головуючого - судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області у складі судді Коренькова  А.А.  від  28  лютого  2023  року,  місце  ухвалення  заочного рішення - смт. Куликівка, дата складання повного тексту рішення - 28 лютого 2023 року,  у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини,
                                  
                            В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, в якому просив: припинити стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначених рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 09.11.2016 року у цивільній справі №737/971/16-ц, починаючи з дня подачі даної позовної заяви до суду, тобто з 31.10.2022 року. Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви до суду, тобто, з 31.10.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Також до позовної заяви позивачем було додано клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4 000 грн. Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він та відповідач ОСОБА_2 є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зареєстрованому шлюбі сторони даного спору не перебували. На підставі рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 09.11.2016 року у справі №737/971/16-ц з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказував, що до червня 2022 року син сторін спору проживав разом із матір`ю. Відповідно до рішення виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №93 від 07.09.2022 року, місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено із позивачем. За даних обставин, позивач у вимогах заявленого позову просив припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача ОСОБА_2 , та стягнути аліменти на його користь на утримання сина із ОСОБА_2 у визначеному ним у поданій позовній заяві розмірі.  

Заочним рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 28.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, задоволено. Судом припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 09.11.2016 року, з 31.10.2022 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів звернуто до негайного виконання, в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 984,80 грн. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити заочне рішення суду першої інстанції від 28.02.2023 року у даній цивільній справі, в частині відмови позивачу у відшкодуванні судових витрат, які складаються з витрат на надання професійної правничої допомоги, шляхом доповнення його резолютивної частини таким змістом: ”Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 000 грн. витрат на надання професійної правничої допомоги”. В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції від 28.02.2023 року апелянт не оскаржує. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що заочне рішення суду першої інстанції від 28.02.2023 року у оскаржуваній ним частині суперечить нормам чинного процесуального законодавства та висновкам Верховного Суду з даного приводу, і тому підлягає зміні, у оскаржуваній апелянтом частині. Апелянт вважає помилковим посилання суду першої інстанції, в якості підстави для відмови у відшкодуванні витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, на відсутність в матеріалах справи документа про оплату позивачем даних витрат. Апелянт зазначає, що додатковою угодою від 21.09.2022 року до договору про надання правової допомоги №11-09/22 від 21.09.2022 року сторони даної угоди узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом десяти календарних днів з дня ухвалення судового рішення по суті, за результатами розгляду позовної заяви клієнта. Договором про надання правової допомоги №11-09/22 від 21.09.2022 року та додатковою угодою від 21.09.2022 року визначено обсяг і вартість наданих  правових  послуг,  їх  надання  підтверджено  відповідним  актом здачі-приймання наданих правових послуг від 31.10.2022 року, і обов`язок по сплаті розміру адвокатського гонорару у ОСОБА_1 виник саме після ухвалення заочного рішення Куликівського районного суду від 28.02.2023 року у даній справі. Апелянт стверджує, що ним вчасно сплачено суму адвокатського  гонорару  за  договором  про  надання  правової  допомоги №11-09/22 від 21.09.2022 року, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №3 від 08.03.2023 року, яка додана до апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги вказують, що вимога ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. до фактичної її сплати, відповідає правовим позиціям Верховного Суду з даного питання, а також практиці розгляду справ Європейським Судом з прав людини, і не суперечить положенням статей: 137,141 ЦПК України. За доводами апелянта, оскільки судом першої інстанції вимоги заявленого ним позову було задоволено у повному обсязі, і відповідач не зверталась до суду із заявою про неспівмірність витрат на правову допомогу адвоката, то дані витрати позивача підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 у повному обсязі, у розмірі 4 000 грн.

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За даних обставин, оскільки заочне рішення суду першої інстанції від 28.02.2023 року в частині задоволення судом позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів сторонами спору не оскаржується, то відповідно до ч.1 статті 367 ЦПК України, заочне рішення суду першої інстанції від 28.02.2023 року переглядається апеляційним судом лише у оскаржуваній апелянтом частині, а саме, щодо розподілу понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.
   
Відповідно до положень ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 28.02.2023 року (у оскаржуваній апелянтом частині), у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, без повідомлення учасників справи. 

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.84,85,86).

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із мотивувальної частини заочного рішення суду першої інстанції від 28.02.2023 року, відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн., суд першої інстанції послався на ті обставини, що позивачем не доведено здійснення ним витрат на професійну правничу допомогу, оскільки докази оплати витрат на правову допомогу (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо) в матеріалах справи відсутні. 

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що даний висновок суду першої інстанції щодо відмови у стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн., не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регламентують спірні правовідносини.

В ході розгляду справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснювало Адвокатське бюро ”Сергія Дедіченка” в особі керуючого бюро Дедіченка С.А., на підставі договору про надання правової допомоги №11-09/22 від 21.09.2022 року (а.с.15-16), та Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000042 від 28.08.2015 року (а.с.14).

За змістом п.4.3. вказаного договору про надання правової допомоги №11-09/22 від 21.09.2022 року (а.с.15-16), за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує бюро гонорар у розмірі, встановленому додатковою угодою сторін.

Згідно із додатковою угодою від 21.09.2022 року до договору про надання правової допомоги №11-09/22 від 21.09.2022 року, гонорар бюро за надання правових послуг становить 4 000 грн. Розмір гонорару за одну годину роботи адвоката, призначеного бюро, визначається в сумі 1 000 грн. Додаткова угода містить розрахунок витрат на правову допомогу на стадії підготовки до судового засідання, а саме: надання усної юридичної консультації - 0,5 год. (500 грн.), ознайомлення, вивчення, збір документів клієнта та узгодження правової позиції з клієнтом - 0,5 год. (500 грн.), складання та оформлення позовної заяви - 3 год. (3 000 грн.), всього: 4 год., і, відповідно, 4 000 грн. Також даною додатковою угодою визначено, що оплата гонорару бюро за надання правової допомоги на стадії підготовки до судового засідання здійснюється протягом десяти календарних днів з дня ухвалення Куликівським районним судом Чернігівської області судового рішення по суті за результатами розгляду позовної заяви клієнта по цивільній справі за позовом клієнта до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (а.с.17). 

Як вбачається із акту здачі-приймання наданих правових послуг від 31.10.2022 року, адвокатом надано клієнту правову допомогу, а замовником прийнято надані послуги, а саме: надання клієнту усної юридичної консультації; ознайомлення, вивчення, збір документів клієнта та узгодження правової позиції з клієнтом; складання та оформлення позовної  заяви.  Загальна  сума  перелічених  правових  послуг  становить: 4 000 грн. (а.с.18).

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.07.2022 року у справі №686/28627/18, провадження №61-3410св20, зазначено наступне: 
”…Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналізуючи вказані норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, Верховний Суд дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору.
Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, провадження №61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження №61-44217св18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 червня 2021 року у справі №640/4126/19, провадження №61-14735св20 та ін.
Такий підхід прослідковується і в судових рішеннях Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 та Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі №813/481/18, провадження № К/9901/13036/19, від 08 вересня 2020 року у справі №640/10548/19, провадження №К/9901/33762/19, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, провадження № К/9901/22452/20…
Також Верховний Суд враховує практику та рекомендації Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.
У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що ”заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду” (пункт 18) (офіційний сайт ЄСПЛ,  за  посиланням:  https:  //www. echr. coe. int / Documents / PD_ satisfaction _ claims_eng.pdf ).
Що стосується гонорарів адвокатів, ЄСПЛ вказує, що заявник повинен показати, що гонорари сплачені або тільки будуть сплачені адвокату.
Відповідні висновки щодо того, що фактичними витратами на правову допомогу є, в тому числі, витрати, оплата яких буде здійснена в майбутньому ЄСПЛ виклав, зокрема, у справі ”Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану” (заява № 37083/03, пункт 106)…”.

Як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснювало Адвокатське бюро ”Сергія Дедіченка” в особі керуючого бюро Дедіченка С.А., на підставі договору про надання правової допомоги №11-09/22 від 21.09.2022 року (а.с.15-16), та Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000042 від 28.08.2015 року (а.с.14).
За змістом п.4.3. вказаного договору про надання правової допомоги №11-09/22 від 21.09.2022 року (а.с.15-16), за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує бюро гонорар у розмірі, встановленому додатковою угодою сторін.
Згідно із додатковою угодою від 21.09.2022 року до договору про надання правової допомоги №11-09/22 від 21.09.2022 року, гонорар бюро за надання правових послуг становить 4 000 грн. Розмір гонорару за одну годину роботи адвоката, призначеного бюро, визначається в сумі 1 000 грн. Додаткова угода містить розрахунок витрат на правову допомогу на стадії підготовки до судового засідання, а саме: надання усної юридичної консультації - 0,5 год. (500 грн.), ознайомлення, вивчення, збір документів клієнта та узгодження правової позиції з клієнтом - 0,5 год. (500 грн.), складання та оформлення позовної заяви - 3 год. (3 000 грн.), всього: 4 год., і, відповідно, 4 000 грн. Також даною додатковою угодою визначено, що оплата гонорару бюро за надання правової допомоги на стадії підготовки до судового засідання здійснюється протягом десяти календарних днів з дня ухвалення Куликівським районним судом Чернігівської області судового рішення по суті за результатами розгляду позовної заяви клієнта по цивільній справі за позовом клієнта до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (а.с.17). 

При цьому, необхідно зазначити, що рішення у даній цивільній справі за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини ухвалено судом першої інстанції 28.02.2023 року. 

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №3 від 08.03.2023 року, яка додана позивачем до апеляційної скарги, ОСОБА_1 сплатив Адвокатському Бюро ”Сергія Дедіченка” за надання правової допомоги, згідно договору №11-09/22 від 21.09.2022 року, 4 000 грн. (а.с.73). Із наведеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором про надання правової допомоги №11-09/22 від 21.09.2022 року, і за додатковою угодою до даного договору від 21.09.2022 року, виконав вчасно, і в повному обсязі.

В ході судового розгляду даної цивільної справи судом першої інстанції, стороною відповідача ОСОБА_2 клопотання про неспівмірність заявленого до стягнення позивачем розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, не заявлялось.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи поданої апеляційної скарги щодо безпідставної відмови судом першої інстанції у стягненні на користь позивача з відповідача відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 4 000 грн. 

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 судом першої інстанції задоволено повністю, в ході судового розгляду даної справи судом першої  інстанції  стороною  відповідача  ОСОБА_2   клопотання  про неспівмірність заявленого до стягнення позивачем розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, не заявлялось, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити. При цьому, заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 28.02.2023 року, у оскаржуваній частині, необхідно змінити, виключивши із його мотивувальної частини висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про відшкодування на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, та доповнити резолютивну частину заочного рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 28.02.2023 року  наступним:
’’Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 000 (чотири тисячі) грн. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.”

Заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 28.02.2023 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, апеляційним судом не переглядається, в силу приписів ч.1 статті 367 ЦПК України. 

Керуючись статтями: 137, 141, 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                                  
                          П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2023 року, у оскаржуваній частині, змінити, виключивши із його мотивувальної частини висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. 

Доповнити резолютивну частину заочного рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2023 року  наступним:
’’Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 000 (чотири тисячі) грн. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.”

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 12.10.2023 року. 

Головуючий:                                                  Судді: