ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1704/09  Номер провадження 22-ц/814/4663/23	Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І.С.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Кириченко В.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мороза Сергія Вікторовича, представника ОСОБА_1 , на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2020 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення поновного тексту ухвали не зазначені) у справі за заявою ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У червні 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду із вказаною заявою, просило ухвалити рішення, яким
- поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області №2-1704/2009, виданого 27 січня 2010 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 11 320,18 доларів США заборгованості за кредитним договором; 
- видати дублікат виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області №2-1704/2009, виданого 27 січня 2010 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 11 320,18 доларів США заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що на виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2009 року був виданий виконавчий лист, за яким 22 липня 2014 року відкрито виконавче провадження.
У травні 2020 року з відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження ПАТ АБ «Укргазбанк» стало відомо, що постановою державного виконавця від 20 листопада 2015 року виконавчий лист повернутий стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», проте в системі електронного документообігу Банка відсутні відомості про реєстрацію виконавчого листа, які і відсутній сам виконавчий лист. Отже, наявні підстави вважати, що виконавчий лист був втрачений.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2020 року заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.
Виданий дублікат виконавчого листа по справі №2-1704/2009, виданого Полтавським районним судом Полтавської області 27 січня 2010 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 11 320,18 доларів США заборгованості за кредитним договором.
Поновлено стягувачу строк протягом трьох місяців для пред`явлення дубліката виконавчого листа, виданого Полтавським районним судом Полтавської області 27 січня 2010 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 11 320,18 доларів США заборгованості за кредитним договором.
В апеляційній скарзі адвокат Мороз С.В., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви Банка. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що справа у порушення вимог цивільного процесуального закону вирішена судом без повідомлення боржника ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання. 
Суд першої інстанції дав хибну оцінку доводам Банка щодо втрати виконавчого листа і пропуску строку його пред`явлення до виконання, оскільки матеріали справи не містять доказів про існування поважних причин у Банка для пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Суд не звернув уваги, що Банк, маючи доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження, поцікавився про стан виконавчого провадження після сплину шести років з дня відкриття виконавчого провадження.
Правом подачі відзиву Банк не скористався.
Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав. 
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374, ч.4 ст.376 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.
Відповідно до приписів ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що до заяви Банк долучив такі копії документів:
- виконавчий лист №2-1704/2009, виданий Полтавським районним судом, виданого 27 січня 2010 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 11 320,18 доларів США заборгованості за кредитним договором (а.с.6-7). У виконавчому листі зазначено, що рішення суду набрало чинності 01 січня 2010 року, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання – до 01 січня 2013 року,
- постанова державного виконавця відділу ДВС Полтавського РУЮ Гавриленка М.М. від 22 липня 2014 року про відкриття провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1704/2009, виданого 27 січня 2010 року (а.с.8),
- інформація про виконавче провадження, отримана 28 травня 2020 року, згідно якої 20 листопада 2015 року виконавчий лист повернутий стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку) (а.с.1-11).
У матеріалах справи міститься довідка Полтавського районного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року про те, що справа №2-1704/2009 вилучена з архіву суду та за терміном зберігання знищена (а.с.14), а також копія заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2009 року у справі №2-1704/2009 (а.с.17-18).
Задовольняючи вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк», суд першої інстанції визнав доведеним факт втрати виконавчого листа.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
Згідно з ч.1 п.17.4 розділу XIII перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Дублікат видається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Згідно із ч.6 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Вказане положення також закріплено в ч.2 ст.433 ЦПК України.
За змістом наведених норм закону підставами для видачі дубліката виконавчого листа є встановлення факту його втрати, визначення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та встановлення причин пропуску пред`явлення останнього до виконання поважними.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 зробила висновок, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа є закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання і незаявлення вимоги про поновлення цього строку.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести належними, допустимими, достовірним і достатніми доказами (ст.77-80 ЦПК України) обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, Банк посилається лише на те, що у травні 2020 року йому стало відомо про існування постанови державного виконавця від 20 листопада 2015 року про повернення виконавчого листа, стверджуючи про неотримання виконавчого листа.
Наведені факти та долучені у справу письмові докази підтверджують лише те, що після відкриття виконавчого провадження стягувач (Банк) лише через шість років поцікавився станом виконання рішення суду на його користь. 
У заяві банка відсутні обґрунтовані доводи з посиланням на відповідні докази про те, що упродовж шести років існували об`єктивні, непереборні та істотні труднощі, які перешкоджали Банку як стягувачу у виконавчому провадженні отримати інформацію про стан виконання рішення суду, адже стягувач не був позбавлений можливості знайомитися з матеріалами виконавчого провадження через доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень або ж ознайомитися із матеріалами виконавчого провадження.
Стягувач не пояснив та не обґрунтував, що перешкоджало йому з липня 2014 року (після пред`явлення виконавчого листа до виконання) по травень 2020 року з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватися своїми правами (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, ч.7 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV; ч.8 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII) поцікавитися станом виконання судового рішення.
На переконання апеляційного суду отримання стягувачем інформації про повернення виконавчого листа через шість років після відкриття виконавчого провадження за відсутності будь-яких даних про вжиття стягувачем заходів, які б свідчили про його зацікавленість у виконанні рішення суду на його користь, не є поважною причиною для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання.
Оскільки апеляційним судом не встановлено обставин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то вимога про видачу дубліката виконавчого листа також не може бути задоволена. 
Отже, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні вимог. 
Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. 
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , подаючи апеляційну скаргу до суду, сплатив 536 грн судового збору (а.с.31).
Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена в повному обсязі.
Таким чином, з ПАТ АБ «Укргазбанк» необхідно стягнути 536 грн на користь ОСОБА_1 .
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №337/5253/13-ц, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 06 лютого 2020 року (справа №2608/15495/12) зробив висновок про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, після їх перегляду в апеляційному суді, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ч.4 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвоката Мороза Сергія Вікторовича, представника ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення по суті заявлених вимог.

Відмовити ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області №2-1704/2009, виданого 27 січня 2010 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 11 320,18 доларів США заборгованості за кредитним договором, і про поновлення пропущеного строку для пред`явлення вказаного виконавчого документу до виконання.

Стягнути з ПАТ АБ «Укргазбанк» (ЄДРПОУ 23697280, 03035, м. Київ, вул. Єрерванська,1,03087) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 536 грн витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у частині вимоги про видачу дубліката виконавчого документа протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 29 листопада 2023 року.

Головуючий суддя                                                 О.А. Лобов 

Судді                                                                 А.І. Дорош

В.М. Триголов