УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 452/3283/22 
провадження № 51- 4757 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого             ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за частинами 2, 3 статті 436-2, частиною 1 статті 161, статтею 436 Кримінального кодексу України      (далі - КК)та призначено покарання: за частиною 2 статті 436-2 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік без конфіскації майна; за частиною 3 статті 436-2 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна; за частиною 1 статті 161 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю; за статтею 436 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів та скасування накладеного арешту.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2023 року - без зміни.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, засуджена ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду.
10 серпня 2023 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу засудженої        ОСОБА_4 та надав їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання цієї ухвали. 
17 жовтня 2023 року надійшла касаційна скарга від імені засудженої, яка підписана захисником ОСОБА_5 , та заява останньої про усунення недоліків касаційної скарги засудженої, залишеної без руху.
Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2023 року повернуто касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вказані судові рішення щодо неї, оскільки захисник в інтересах засудженої подав касаційну скаргу на виконання вимог ухвали касаційного суду        від 10 серпня 2023 року про залишення без руху касаційної скарги ОСОБА_4 поза межами встановленого цією ухвалою строку на усунення недоліків касаційної скарги.
В подальшому, 12 грудня 2023 року до касаційного суду знову надійшла касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 . Крім того, до касаційної скарги засуджена додає клопотання про поновлення їй строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Перевіривши клопотання засудженої про поновлення строку на касаційне оскарження, доводи, викладені в ньому, щодо поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на таких підставах.
Відповідно до вимог частини 2 статті 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Зі змісту частини 1 статті 117 КПК вбачається, що строк касаційного оскарження поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає про те, що 12 червня 2023 року нею отримано копію оскаржуваної ухвали Львівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року. Отже, строк на касаційне оскарження закінчився 13 вересня 2023 року, а тому засуджена подала касаційну скаргу, яка датована 17 листопада 2023 року,поза межами трьохмісячного строку на касаційне оскарження судових рішень.
В обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку ОСОБА_4 вказує на те, щовона не могла виконати вимоги ухвали Верховного Суду від 10 серпня 2023 року, перебуваючи під вартою. Зокрема, зазначає про те, що їй не було повідомлено про ухвалу касаційного суду про залишення без руху її касаційної скарги. При цьому, вказує на те, що вона перебувала у ДУ «Львівська установа виконання покарань        № 19» до 20 липня 2023 року, а тому не могла вчасно отримати зазначену ухвалу та усунити недоліки своєї касаційної скарги. Крім того, засуджена посилається на те, що вона була позбавлена засобів зв`язку, комп`ютерної техніки та фізично не мала змоги вчасно захистити свої права.
Такі підстави засуджена вважає належними для поновлення їй строку на касаційне оскарження судових рішень.
Разом з тим, клопотання засудженої про поновлення строку на касаційне оскарження не містить обґрунтованих підстав для поновлення цього строку.
Так, 10 серпня 2023 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 та надав їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання цієї ухвали. Крім того, касаційним судом було роз`яснено засудженій про те, що у разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі,  яка її подала.
Згідно з розпискою, надісланою установою, в якій засуджена відбуває покарання,           29 серпня 2023 року ОСОБА_4 отримала копію вказаної ухвали суду касаційної інстанції. 
Оскільки, захисник в інтересах засудженої подав касаційну скаргу на виконання вимог ухвали касаційного суду від 10 серпня 2023 року про залишення без руху касаційної скарги ОСОБА_4 майже через місяць з дня закінчення строку, наданого засудженій на усунення недоліків касаційної скарги, Верховний Суд ухвалою                 від 23 жовтня 2023 року повернув засудженій касаційну скаргу на підставі пункту 1 частини 3 статті 429 КПК.
Отже доводи клопотання засудженої про те, що вона не могла вчасно отримати зазначену ухвалу касаційного суду та усунити недоліки своєї касаційної скарги, є неспроможними.
При цьому, посилання ОСОБА_4 на те, що вона була позбавлена засобів зв`язку, комп`ютерної техніки та фізично не мала змоги вчасно захистити свої права, не вказують на достатні підстави, які перешкодили їй вчасно подати касаційну скаргу.
Таким чином, оскільки засуджена подала касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження,не вказала об`єктивних причин, що перешкодили їй вчасно оскаржити судове рішення, то колегія суддів не вбачає підстав для поновлення їй строку на касаційне оскарження. 
За таких обставин, касаційна скарга засудженої підлягає поверненню. 
На підставі наведеного, керуючись пунктом 3 частиною 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженій ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження судових рішень.
Повернути засудженій ОСОБА_4 касаційну скаргу на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року щодо неї з усіма доданими до неї матеріалами. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                              ОСОБА_3