УХВАЛА

22 листопада 2023 року 
м. Київ
справа №990/39/23
адміністративне провадження №П/990/39/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача: Мартинюк Н.М., 
суддів: Єресько Л.О., Жука А.В., Радишевської О.Р., Мельник-Томенко Ж.М.,

за участю:
секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,
позивача - ОСОБА_1 
представника відповідача - Байдаченко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 щодо застосування заходів процесуального примусу у адміністративній справі №990/39/23 за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
9 березня 2023 року Верховний Суд відкрив провадження у цій справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
7 червня 2023 року на адресу Суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу до Президента України у виді штрафу в порядку частини першої статті 145 і частини другої статті 149 КАС України.
Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач повторно чи систематично не подав Суд випробовувані докази.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення зазначеного клопотання заперечував, звертав увагу, що відповідачем були подані усі докази, які були у нього наявні.
Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши подане клопотання, дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 144 КАС України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.
Статтею 145 КАС України передбачено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.
До однієї особи не може бути застосовано кілька заходів процесуального примусу за одне й те саме порушення.
Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1-3 статті 149 КАС України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;
2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;
3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;
4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних,  аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.
Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків;
2) неодноразового зловживання процесуальними правами;
3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення;
4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів.
У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.
Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32) неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження  таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення у справі "Шульга проти України" від 2 грудня 2010 року, §28), а запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення у справі "Мусієнко проти України" від 20 січня 2011 року, §24).
Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що заходи процесуального примусу вживаються судом у чітко визначених КАС України випадках і мають на меті спонукати певних осіб до дотримання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та/або запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Зловживання процесуальними правами, а також вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству є підставою для застосування судом заходів процесуального примусу, в тому числі, у виді штрафу.
З матеріалів справи вбачається, що при відкритті провадження у цій справі Суд також витребував у відповідача ряд доказів на задоволення клопотання ОСОБА_1 .
Одночасно із подачею відзиву на позовну заяву відповідач долучив до нього частину випробовуваних Судом документів, а саме: 1) проект Указу Президента України про прийняття ОСОБА_1 до громадянства (а.с. 48); 2) картку проекту розпорядчого документа (а.с. 49); 3) резолюцію «Президентові України доповідалося. Рішення не прийнято» (а.с. 50); 4) лист Голови Комісії до Президента щодо розгляду Комісією документів і підготовку проекту Указу (а.с. 51).
10 квітня 2023 року до Суду надійшло повторне клопотання ОСОБА_1 про витребування аналогічних доказів, яке він подавав разом із позовною заявою.
У судовому засіданні від 12 квітня 2023 року Суд задовольним це клопотання ОСОБА_1 і повторно витребував у відповідача відповідні докази.
У подальшому представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що з відзивом на позовну заяву сторона відповідача подала усі докази, які стосуються предмета цього позову і які наявні у віданні відповідача, інших доказів немає. Ба більше, ті документи, які прагне витребувати позивач, відсутні, адже не передбачені жодними розпорядчими чи нормативно-правовими актами.
За таких умов, Верховний Суд вважає, що відповідач не допустив повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, а тому правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про застосування до нього заходів процесуального примусу немає.
Керуючись, статтями 45, 144-145, 149, 256, 266, 294-295 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.
Повний текст ухвали складено 23 листопада 2023 року протягом п`яти днів.

Головуючий суддя:                                                            Н.М. Мартинюк 

Судді:                                                                                 Л.О. Єресько 

                                                                                А.В. Жук

                                                                                О.Р. Радишевська

                                                                                Ж.М. Мельник-Томенко