ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" листопада 2023 р.           Справа№ 911/2567/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Корсака В.А. 
          Алданової  С.О. 

за участю:
секретаря судового засідання Звершховської І.А.,
від позивача: Ситнік О.О., Букін О.С., Потапчук В.Р.;
від відповідача: не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фінпром»
на рішення Господарського суду Київської області від 05.06.2023 (повний текст складено 29.06.2023)
у справі № 911/2567/22 (суддя Черногуз А.Ф.)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «Сокол»
до                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фінпром»
про                    стягнення заборгованості за договором поставки
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фінпром»
до                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «Сокол»
про                    стягнення 17 438 381,08 грн,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.
У грудні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «Сокол» (далі - Завод, ТОВ «ЗЕО «Сокол») звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою, у якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фінпром» (далі - Товариство, ТОВ «ТД «Фінпром») 25  180  585,30 грн заборгованості, з яких 13  512  034,80 грн основного боргу, 2  792  989,68 грн штрафує, 4  930  492,56 грн пені, 3  512  835,87 грн інфляційних нарахувань, 432  232,43 грн 3% річних; нараховувати до моменту виконання Товариством рішення суду в частині основного боргу: пеню за формулою: пеня С х 2УСД х Д : 100 (де С - сума заборгованості за період; 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ, Д - кількість днів прострочення); інфляційне збільшення боргу за формулою: ІІС = І11 : 100) х (ІІ2 : 100) х (ІІ3 : 100) х … (ІІZ : 100), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, …., ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення; 3% річних за формулою: сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, (де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення).
Завод зазначає, що на виконання укладеного ним з ТОВ «ТД «Фінпром» договору №46\21 від 11.05.2021 поставки продукції поставило Товариству  обладнання за договором на суму 51  221  052 грн, яке Товариство частково (на суму 37  711 455,2 грн), у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість. 
У лютому 2023 Завод подав заяву, у якій зменшив позовні вимоги та просив стягнути з Товариства 13  136  122,80 грн основного боргу, 2  717  807,28 грн штрафу, 4  860  974,59 грн пені, 3  491  798,25 грн інфляційних нарахувань та 428  061,35 грн 3% річних.
З цих обставин, у зв`язку з наявністю боргу з оплати поставленої продукції Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «Сокол», з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 20.02.2023, звернулося до суду з позовом про стягнення основного боргу за договором у розмірі 13136122,8 грн; нараховувати до моменту виконання Товариством рішення суду в частині основного боргу: пеню за формулою: пеня С х 2УСД х Д : 100 (де С - сума заборгованості за період; 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ, Д - кількість днів прострочення); інфляційне збільшення боргу за формулою: ІІС = І11 : 100) х (ІІ2 : 100) х (ІІ3 : 100) х … (ІІZ : 100), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, …., ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення; 3% річних за формулою: сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, (де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення).

У січні 2023 року ТОВ «ТД «Фінпром» подало зустрічну позовну заяву, у якій просило стягнути з Заводу 5 641 622,01 грн пені за порушення строків поставки обладнання за договором від 11.05.2021 №46/21, а також 11  796  759,07 грн збитків, заподіяних порушенням строків поставки та монтажу обладнання.
В обґрунтування заявлених вимог Товариство посилається на умови п. 6.4 договору, який, на думку Товариства, підлягає застосуванню з огляду на допущене Заводом як постачальником порушення умов договору, а саме - відсутність поставок та передачі покупцю обладнання, яке попередньо оплачене покупцем.
ТОВ ТД «Фінпром» зазначає, що порушення Заводом договору полягає у недотриманні строків поставки товару, визначеного у специфікаціях, які є додатками до договору поставки від 11.05.2021 №46/21. 
Заявляючи вимогу про стягнення збитків, Товариство вважає, що причино-наслідковий зв`язок між збитками і істотним порушенням Заводом умов договору №46/21 від 11.05.2021 є очевидним, оскільки  у разі вчасної поставки та монтажу Заводом обладнання воно (Товариство) не понесло би витрат на послуги елеватора, а посушило, очистило та зберігало би своє зерно на власному елеваторі. Однак, у зв`язку з порушенням Заводом зобов`язання, Товариство уклало з ПАТ «Попелюхівське хлібоприймальне підприємство» договір №24/09/2021-1 від 24.09.2021, за яким йому було надано послуги елеватора на суму 11 796 759,07 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.01.2023 зустрічну позовну заяву було прийнято до розгляду та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Київської області від 05.06.2023 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства на користь Заводу 13 136 122,80 грн основного боргу за договором поставки продукції №46/21 від 11.05.2021, 426 617,26 грн 3% річних, 3 491 798,25 грн інфляційних втрат, 1 892 397,16 грн штрафу за прострочення оплати понад 30 днів, 3 396 712,08 грн пені та 302 167,04 грн витрат зі сплати судового збору. Стягнуто з Товариства на користь Державного бюджету України 66 989,09 грн судового збору, що був недоплачений позивачем при поданні позову та є різницею між розміром судового збору від суми задоволених позовних вимог та сумою судового збору, що підлягає сплаті за заявлені вимоги. Нараховано до моменту виконання Товариством рішення суду в частині основного боргу: пеню за формулою: пеня = С x 2УСД x Д : 100 (де С - сума заборгованості за період, 2УСД - подвійна облікова ставка НБУ, Д - кількість днів прострочення); три відсотки річних за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100 (де С сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення). В решті позовних вимог за первісним позовом відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Заводу на користь Товариства 358 281,99 грн пені за прострочення поставки товару за договором поставки продукції №46/21 від 11.05.2021 та 5 374,23 грн   витрат зі сплати судового збору, а також 4  100,00 грн витрат на правову допомогу. В решті позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з рішенням Господарського суду Київської області від 05.06.2023, Товариство звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким вимоги первісного позову Заводу до Товариства залишити без задоволення, зустрічну позовну заяву Товариства до Заводу задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги Товариство посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність викладених у рішенні висновків суду обставинам справи, що мало наслідком неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Скаржник вважає висновок суду про продовження дії договору поставки до 31.12.2022 та заміну реквізитів помилковим та таким, що не відповідає обставинам справи, а суд визнав ці обставини встановленими.
На думку апелянта, суд помилково визнав встановленою обставину поставки товару та не врахував зміст всієї ст. 664 ЦК України, зокрема її ч. 2 та умов договору, згідно п. п. 3.3, 3.4, 4.4 якого обов`язок передати товар у постачальника вважається виконаним після доставки обладнання на склад покупця та підписання акта приймання-передачі.
Скаржник зазначає, що оскільки постачальник допустив невиконання (порушення) зустрічного зобов`язання згідно з договором поставки, а саме порушив строки поставки та не провів монтаж обладнання, то покупець зупинив виконання свого обов`язку з повного розрахунку за товар до вирішення питання відшкодування збитків та штрафних санкцій. Про зупинення остаточного розрахунку за прострочений товар сторона покупця наголошувала у зустрічному позові та відзиві на первісний позов, а також безпосередньо у судовому засіданні, однак суд не надав цій обставині значення.
Оскільки сторони договору (п. 2.4.4 договору) пов`язали остаточну оплату з повідомленням від постачальника про готовність товару, а таке повідомлення не надходило, іншою стороною це не заперечується і суд першої інстанції це встановив, то замовник не може вважатись таким, що прострочив виконання зобов`язання. 
Скаржник вважає, що оскільки Завод не вчинив передбачені п. 2.4.4 договору дії щодо повідомлення відповідача про готовність товару, він не має права на відшкодування штрафних санкцій, обрахованих ним у позові (пені, штрафу та 3% річних).
На думку апелянта, суд не врахував правомірність зупинення остаточного розрахунку за непридатний товар і не надав цьому належної оцінки.
Апелянт зазначає, що постачальник істотно порушив умови договору поставки обладнання та не здійснив його монтаж, що потягнуло за собою витрати позивача, на які він не розраховував, укладаючи договір №46/21 від 11.05.2021, проте суд без посилання на докази відхилив обґрунтовану вимогу зустрічного позивача - апелянта.

Позиції учасників справи.
Завод надав письмові пояснення щодо апеляційної скарги ТОВ «ТД «Фінпром» у якому вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та таким, що винесене за всебічного та повного дослідження обставин справи; апеляційну скаргу Товариства - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. 
У поданому поясненні Завод наводить власні доводи на спростування доводів апеляційної скарги. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2023 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Владимиренко С.В., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2567/22 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду Київської області від 05.06.2023 до надходження матеріалів справи №911/2567/22.
10.08.2023 матеріали справи №911/2567/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства про відстрочку сплати судового збору. Апеляційну скаргу Товариства на рішення Господарського суду Київської області від 05.06.2023 у справі №911/2567/22 залишено без руху.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду Київської області від 05.06.2023 у справі № 911/2567/22. Розгляд справи призначено на 16.10.2023.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2023 справа №911/2567/22 передана на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданової С.О., Корсак В.А. (у зв`язку з відпусткою судді Владимиренко С.В.).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 прийнято апеляційну скаргу Товариства на рішення Господарського суду Київської області від 05.06.2023 у справі №911/2567/22 до провадження у визначеному складі суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 на задоволення клопотання представника відповідача адвоката Миколюка М.Д. відкладено судове засідання до 01.11.2023.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Згідно зі ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
11.05.2021 ТОВ «ЗЕО «Сокол» (постачальник) та ТОВ «ТД «Фінпром» (покупець) уклали договір №46/21 поставки продукції (далі - договір поставки), за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується виготовити та відвантажити (передати у власність), а покупець прийняти та оплатити продукцію (обладнання), зазначену в додатках (Специфікаціях), які є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п. 2.2 договору вартість продукції є договірною і погоджується сторонами в додатках. 
Оплата за продукцію відбувається шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку фактури (п. 2.3 договору).
Відповідно до п. 2.4 договору розрахунки за договором здійснюються шляхом 100% передплати і перераховуються поетапно:
- перший авансовий платіж в розмірі 30% від вартості обладнання виконується замовником впродовж трьох банківських днів з моменту укладення договору або виставлення рахунку фактури;
- другий авансовий платіж в розмірі 20% від вартості обладнання виконується замовником впродовж п`ятнадцяти банківських днів з моменту виконання першого авансового платежу;
- третій авансовий платіж в розмірі 30% від вартості обладнання виконується замовником впродовж тридцяти банківських днів з моменту виконання першого авансового платежу;
- четвертий платіж остаточних 20% від вартості обладнання виконується замовником впродовж трьох банківських днів з моменту повідомлення підрядником замовника про готовність обладнання до відвантаження. Оплата здійснюється до фактичного відвантаження обладнання.
Термін поставки продукції узгоджується сторонами в додатках (п. 3.1 договору).
Згідно з п. 3.3 договору визначено, що доставка здійснюється постачальником за його кошти на умовах DDP склад покупця за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Гоголя, буд. 26.
Продукція переходить у власність покупця в момент передачі її на складі постачальника за накладною та дорученням (п. 3.4 договору).
Відповідно до п. 3.5 договору поставки постачальник має право не відвантажувати продукцію покупцю до здійснення ним належних розрахунків за договором (п. 2.4 договору).
За умовами п. 4.2 договору впродовж 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання покупцем повідомлення постачальника про готовність партії продукції до відвантаження відповідно до п. 3.1 договору, покупець зобов`язаний організувати приймання партії продукції та офіційно призначити відповідальну особу для здійснення приймання продукції з наданням постачальнику документів такого призначення, завірених належним чином.
За результатами приймання-передачі кожної партії сторони підписують документи приймання-передачі партії продукції (п. 4.4. договору).
У разі прострочення оплати згідно з п. п. 2.4.2, 2.4.3, 2.4.4 покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати (п. 6.2 договору).
Згідно з п. 6.3 договору у разі прострочення оплати згідно п. п. 2.4.2, 2.4.3, 2.4.4 більш ніж на 30 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від суми прострочення.
Відповідно до п. 6.4 договору за несвоєчасну поставку обладнання постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої продукції за кожен день прострочення.
У разі порушення покупцем строків здійснення розрахунків за даним договором (п. 2.4, строк поставки збільшується відповідно до кількості днів прострочення оплати (п. 6.6 договору).
Нарахування штрафних санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором  здійснюється без обмеження строку нарахування  та припиняється в день виконання стороною відповідного зобов`язання. Сторони домовились, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором становить  три роки (п. 8.4 договору).
Договір підписано генеральним директором постачальника В.О. Мешій та директором покупця В.П. Замоченюк. 
Згідно з п. 8.10 договір набуває чинності і діє до повного виконання зобов`язань, взятих на себе сторонами.
31.12.2021 сторони уклали додаткову угоду №2, якою продовжили строк дії договору до 31.12.2022 включно. 
Додатковою угодою № 3 від 08.06.2022 сторони узгодили зміну реквізитів ТОВ «ЗЕО «Сокол».
Додатками (специфікаціями) до договору сторони узгодили номенклатуру та вартість обладнання, яке постачалось за договором, зокрема було підписано наступні специфікації:
- №1 від 11.05.2021 на суму 9 642 528,00 грн (рахунок на оплату 4 821  264,00 грн - №СК-0000250 від 21.05.2021), на поставку: (1) Зерношушарка на природному газі і пропан-бутані ЗШ-5000Г - (1 шт); (2) Конвеєр ланцюговий КС100Т-50 (1 шт), (3) Сектор діаметром 300 мм (18 шт), (4) Перехідник діаметром 300 мм (22 шт). Строк поставки: 60 робочих днів з моменту передплати у розмірі 50%;
- №2 від 11.05.2021 суму 23 642 496,00 грн (рахунок на оплату №СК-0000224 від 11.05.2021) на поставку: Силос з плоским дном С22П4430 (4 шт), Силос конусний С7К150.45 - (2 шт), Силос конусний С4К30.45 - (3 шт), Конвеєр ланцюговий КС20-5,0 (1шт), Конвеєр ланцюговий КС20-10,0 (2шт), Конвеєр ланцюговий КС20-15,0 (9шт), Конвеєр ланцюговий КС20-25,0 (6шт), Конвеєр ланцюговий КС20-30,0 (3шт), Конвеєр ланцюговий КС50-40,0 (2шт), Сектор діаметром 300 мм (5 шт), Галерея надсилосна довжиною 22 м (4 шт). Строк поставки: 85 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору;
- №3 від 24.05.2021 на суму 3 465 210,00 грн (рахунок СК0000252 від 24.05.2021) на поставку: Скальператор СКО-200 (з повітряним сепаратором замкнутого циклу, аспірацією та щитом управління (1 шт), Зерновий сепаратор ЛУЧ ЗСО-300 (з повітряним сепаратором замкнутого циклу, аспірацією та щитом управління (1 шт). Строк поставки: в строк 100 робочих днів з моменту передплати в розмірі 60%. Залишок оплати в розмірі 40% сплачується протягом 3-х банківських днів з моменту повідомлення про готовність обладнання до відвантаження;
- №4 від 25.06.2021 на суму 128 808,00 грн (рахунок №0000367 від 15.07.2021) на поставку: (1) Самоплив діаметром 300 мм футерований 19 м. п.; (2) Сектор діаметром 300 мм футерований 4 шт. Строк поставки: в строк 5 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору;
- №5 від 05.07.2021 на суму 128 520,00 грн (рахунок-фактура № СК 0000419 від 15.07.2021) на поставку: 1 Самоплив діаметром 200 мм футерований 30 м. п. Строк поставки: поставка виконується в строк 10 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору;  
- №6 від 12.07.2021 на суму 120 960,00 грн (рахунок-фактура СК0000408 від 12.07.2021) на поставку: Сектор діаметром 200 мм 10 шт, Перехідник діаметром 200 мм футерований 30 шт. Строк поставки: в строк 20 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору;
- №7 від 09.08.2021 на суму 5 101 452,00 грн (рахунок-фактура СК 0000472 від 09.08.2021) на поставку: (1) Силос з плоским дном С22П4430 1 шт; (2) Галерея над силосна довжиною 22 м. 1шт, (3) Норія стрічкова Н100-21,0 1шт; (4) Перехідник діаметром 300 мм 10 шт; (5) Конвеєр ланцюговий КС100Т-15,0 1 шт; (6) Сектор діаметром 300 мм 12 шт (7) Самоплив діаметром 300 мм футерований 20м.п; (8) Майданчик перехідний на норію 1 шт; (9) Драбина вертикальна на норію 22 м.п.; (10) Засувка 300*300 з електроприводом 4 шт. Строк поставки: в строк 40 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору;
- №8 від 18.10.2021 на суму 7 788 600,00 грн (рахунок СК-0000593 від 18.10.2021) на поставку: (1) Силос з плоским дном С22П4430 1шт; (2) Галерея над силосна довжиною 22 м 1шт; (3) Теплогенератор на тюкованій соломі ТГТ-1500 1шт; (4) Засувка 300*300 з ручним приводом 1 шт; (5) Конвеєр ланцюговий КС100Т-25,0 1шт; (6) Перехідник діаметром 300 мм 19 шт; (7) Сектор діаметром 300 мм 20 шт; (8) Драбина вертикальна на норію 26 м.п. Строк поставки: в строк 70 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору;  

- №9 від 17.11.2021 на суму 220 536,00 грн (рахунок-фактура №СК0000702 від 14.12.2021) на поставку: Перехідник діаметром 300 мм 9 шт, Перехідник діаметром 300 мм футерований 13 шт, Сектор діаметром 300 мм футерований 16 шт, Самоплив діаметром 300 мм футерований 15 м. п. Строк поставки: поставка виконується в строк 40 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору;
- №10 від 29.11.2021 на суму 851 334,00 грн (рахунок-фактура №СК0000703 від 14.12.2021) на поставку: Галерея надсилосна довжиною 12 м 1 шт, Конвеєр ланцюговий КС200Т-5,0 1шт, Конвеєр ланцюговий КС200Т-10,0 - 1 шт, Сектор діаметром 300 мм футерований 4 шт, Суматор діаметром 300 мм футерований 3 шт. Строк поставки: в строк 40 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору;  
- №11 від 09.12.2021 на суму 118 152,00 грн (рахунок-фактура №СК0000704 від 14.12.2021) на поставку: Самоплив діаметром 200 мм 15 м. п; Самоплив діаметром 300 мм 33 м. п. Строк поставки: в строк 20 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору.
Завод стверджує, що додатковою угодою №4 від 20.06.2022 (яка підписана лише з боку постачальника) мало бути внесено зміни до додатку №10 (специфікації обладнання, що постачається) та викладено його у зазначеній в цій угоді редакції.
До матеріалів справи надано акти прийому-передачі обладнання, які підтверджують факт постачання обладнання за договором поставки та за окремими специфікаціями, посилання на які є в зазначених актах. До первісного позову також долучені копії рахунків-фактур за додатками (специфікаціями) за договором, що виставлені постачальником. 
У 2021 році Завод поставив Товариству товар за видатковими накладними: СК-0000241 на суму 120  960,00 грн; СК-0000271 на суму 5  239  836,00 грн; СК-0000284 на суму 1  335  744,00 грн; СК-0000315 на суму 104  832,00 грн; СК-0000290 на суму 1  723  737,60 грн; СК-0000301 на суму 1  723  737,60 грн; СК-0000349 на суму 1  723  737,60 грн; СК-0000351 на суму 1  723  737,60 грн; СК-0000354 на суму 1  872  990,00 грн; СК-0000379 на суму 12  502  746,00 грн; СК-0000377 на суму 1  023  840,00 грн; СК-0000378 на суму 453  168,00 грн; СК-0000411 на суму 1  723  737,60 грн; СК-0000450 на суму 1  012  320,00 грн; СК-0000452 на суму 4  578  000,00 грн; СК-0000458 на суму 3  030  300,00 грн; СК-0000459 на суму 3  745  980,00 грн; СК-0000468 на суму 374  598,00 грн; СК-0000476 на суму 2  633  190,00 грн.
У 2022 році Завод поставив Товариству товар за видатковими накладними: СК-0000024 на суму 3  371  382,00 грн; СК-0000025 на суму 220  536,00 грн; СК-0000026 на суму 118  152,00 грн,
Усі вказані вище накладні підписані представниками сторін.
Завод також надав видаткові накладні за 2021 рік, які не підписані сторонами: СК-0000033 на суму 253  590,00 грн; СК-0000044 на суму 236  736,00 грн; СК-0000048 на суму 220  536,00 грн; СК-0000049 на суму 155  376,00 грн.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Згідно з нормами ст. 11 ЦК України  цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.  Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.
Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. 
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Згідно з ч. ч. 1, 2  ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. 
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України).
Частиною 1 ст. 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Щодо специфікації №1 від 11.05.2021 на суму 9 642 528 грн (рахунок на оплату 4821264 грн - №СК-0000250 від 21.05.2021). 
Специфікацією передбачено поставку такого товару: (1) Зерношушарка на природному газі і пропан-бутані ЗШ-5000Г - (1 шт); (2) Конвеєр ланцюговий КС100Т-50 (1 шт), (3) Сектор діаметром 300 мм (18 шт), (4) Перехідник діаметром 300 мм (22 шт).
Строк поставки: 60 робочих днів з моменту передплати у розмірі 50%.
За умовами п. 2.4 договору сторони визначили, що передплата має бути проведена на 100%; згідно з п. 2.4.4 договору оплата здійснюється до фактичного відвантаження обладнання.
24.05.2021 платіжною інструкцією №3946 на суму 4 821  264,00 грн Товариство здійснило передплату згідно з рахунком №СК-0000250 від 21.05.2021.
Наступний авансовий платіж мав бути здійснений до 07.07.2021.
16.07.2021 платіжною інструкцією №4189 на суму 2892758,4 грн Товариство здійснило передоплату згідно з додатком №1 до договору.
Окремого повідомлення про готовність товару до відвантаження як окремої дії на реалізацію умов договору не здійснювалось. 
Докази оплати залишку вартості обладнання в розмірі 1 928 505,60 грн до матеріалів справи не надано.
Суд встановив, що сторони підписали накладні СК №0000290 від 02.09.21 (Зерношушарка на природному газі і пропан-бутані ЗШ-5000Г - (0,2ШТ), №СК №0000301 від 07.09.21 (Зерношушарка на природному газі і пропан-бутані ЗШ-5000Г - (0,2ШТ), №СК №0000349 від 01.10.21 (Зерношушарка на природному газі і пропан-бутані ЗШ-5000Г - (0,2ШТ), №СК №0000351 від 05.10.21 (Зерношушарка на природному газі і пропан-бутані ЗШ-5000Г - (0,2ШТ), №СК №0000411 від 11.11.21 (Зерношушарка на природному газі і пропан-бутані ЗШ-5000Г - (0,2ШТ), №СК №0000377 від 22.10.21 (Конвеєр ланцюговий КС100Т-50 (1 шт), Сектор діаметром 300 мм (18 шт), Перехідник діаметром 300 мм (22 шт).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно визначив дату передачі товару на складі продавця відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України, оскільки доставка мала бути здійснена лише після факту 100% передоплати після повідомлення покупця про готовність продукції, яке, з огляду на правовідносини сторін, що склались, необхідно ототожнювати з моментом підписання першої накладної про передачу товару за конкретною специфікацією, позаяк така окрема дія як повідомлення протягом усього періоду виконання договору жодного разу не вчинялось.
Таким чином, про готовність товару до відвантаження замовник дізнався в день підписання першої видаткової накладної - 02.09.2021, а тому решта оплати за специфікацією №1 мала бути здійснена протягом 3 банківських днів з цієї дати, оскільки сторони у договорі узгодили, що оплата за договором здійснюється у формі 100% передоплати з поетапним її перерахуванням, але у будь-якому випадку до фактичного відвантаження товару.
Продавець (Завод) передав всю номенклатуру визначених специфікацією №1 товарів партіями за накладними, однак замовник (Товариство) вартість Специфікації №1 повністю не сплатив. Товар за наведеними вище видатковими накладними поставлявся відповідно до товарно-транспортних накладних за №№ 107 від 02.09.2021, 112 від 07.09.2021, 132 від 01.10.2021, 134 від 05.10.2021, 168 від 11.11.2021.
Згідно з умовами договору та з урахуванням додаткових умов щодо строків поставки, викладених в специфікації №1, та враховуючи дату передплати в розмірі 50%, продавець повинен був поставити замовнику продукцію до 18.08.21 включно за умови надходження від замовника повної оплати за специфікацією.
Оскільки третій авансовий платіж мав бути здійснений до 07.07.21, однак відбувся лише 16.07.21 (тобто з простроченням в 7 робочих/банківських днів), то продавець мав право збільшити строк поставки на відповідний термін прострочення оплати відповідно до п. 3.5 та п. 6.6 договору.
Отже, поставка товару за специфікацією №1 мала бути здійснена до 31.08.2021 включно (18.08.2021 + 7 робочих днів = 31.08.2021).
Суд встановив, що перша накладна на визначену в специфікації №1 продукцію підписана сторонами 02.09.2021, що свідчить про прострочення продавцем строку поставки (передачі на складі продавця) товару на 1 день (01.09.2021).
Водночас оскільки протягом 3 банківських днів (02.09.2021 + 3 банківські дні = 07.09.2021) з моменту підписання першої накладної (фактичного повідомлення замовника про готовність продукції) замовник не сплатив залишок вартості товару, у продавця виникло право не відвантажувати (не доставляти продукцію) до моменту отримання повної оплати її вартості. Тобто, з цього моменту у замовника відсутні правові підстави стверджувати про порушення продавцем строків поставки у зв`язку з простроченням, яке має місце зі сторони покупця, позаяк згідно з умовами договору право не відвантажувати продукцію за наявності заборгованості за договором виникає у продавця не в межах якоїсь конкретної специфікації, а в межах права не відвантажувати та притримувати будь-яку продукцію в межах всього договору до моменту погашення будь-якого боргу, що виник в межах даного договору.
За таких підстав суд першої інстанції правомірно вважав за можливе зарахувати до часу прострочення поставки товару за специфікацією №1 лише один день.
Враховуючи, що 01.09.2021 входить до періоду заявленої до стягнення пені за прострочення поставки за специфікацією №1, до стягнення підлягає пеня за один день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми специфікації №1 на суму, на яку нараховує позивач за зустрічним позовом (9 642  528,00 грн), що становить 4 226,74 грн.
Прострочення покупця з оплати товару за специфікацією №1 розпочалося з 08.09.2021. Факт та дата підписання актів приймання-передачі між сторонами на встановлені судом обставини не впливає.
Завод розраховує 3% річних на суму боргу за специфікацією №1 в розмірі 2  928  505,00 грн за період з 12.11.2021 по 06.12.22, що є його правом.
Перевіривши розрахунки 3% річних, інфляційних нарахувань та пені, апеляційний суд погоджується з розрахунком місцевого суду, що розмір 3% річних за визначений Заводом період становить 61 817,83 грн; інфляційні за цей період - 530 133,32 грн; штраф за прострочення оплати понад 30 днів - 385 701,12 грн; пеня (подвійна облікова ставка НБУ) - 699 651,05 грн.

Щодо специфікації №2 від 11.05.2021 суму 23 642 496,00 грн (рахунок на оплату №СК-0000224 від 11.05.2021).
Вказаною специфікацією передбачено поставку такого товару: Силос з плоским дном С22П4430 (4 шт), Силос конусний С7К150.45 - (2 шт), Силос конусний С4К30.45 - (3 шт), Конвеєр ланцюговий КС20-5,0 (1шт), Конвеєр ланцюговий КС20-10,0 (2шт), Конвеєр ланцюговий КС20-15,0 (9 шт), Конвеєр ланцюговий КС20-25,0 (6 шт), Конвеєр ланцюговий КС20-30,0 (3 шт), Конвеєр ланцюговий КС50-40,0 (2 шт), Сектор діаметром 300 мм (5 шт), Галерея надсилосна довжиною 22 м (4 шт).
Строк поставки: в строк 85 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору.
У п. 2.4 договору сторони визначили, що розрахунки за договором виконуються шляхом 100% передплати з визначенням чотирьох етапів оплати. 
Специфікація № 2 не містить додаткових (уточнюючих договірні) умов оплати; згідно з п. 2.4.4 договору оплата здійснюється до фактичного відвантаження обладнання.
Таким чином, з урахуванням умов п. 2.4, пп. 2.4.4., п. п. 3.5, 6.6 договору, встанвовлений специфікацією №2 строк поставки визначається з моменту надходження 100% вартості специфікації.
100% вартості специфікації №2 сплачено не було, а тому зобов`язуючий виробника строк поставки в 85 робочих днів не розпочав свій перебіг.
Перший авансовий платіж відповідно до договору мав би становити 7 092 748,80 грн. Платіжною інструкцією №568 від 11.05.21 на суму 7 130  517,00 грн підтверджується передоплата згідно з додатком №2. Переплата за першим платежем становила 37 768,20 грн.
Другий авансовий платіж мав би становити 4 728 499,20 грн та мав бути здійснений до 01.06.2021 включно.
З урахуванням сплати 300  000,00 грн (передплата згідно додатку 2 та рахунку СК 0000269 від 28.05.2021) платіжною інструкцією №611 від 28.05.2021 та 4 690  731,00 грн (передплата згідно додатку 2 та рах. СК 0000270 від 31.05.2021) платіжною інструкцією від 02.06.21 №620, всього за цими платіжними документами було сплачено 4 990  731,00 грн. 
Таким чином, переплата за двома авансовими платежами становить 300  000,00 грн (37  768,20 грн + 262 231,80 грн) 300000 грн.
Прострочення оплати другого авансового платежу склало 1 день.
Третій авансовий платіж (який мав би становити 7 092 748,8 грн) мав бути здійснений до 23.06.2021 включно.
16.07.2021 Товариство платіжною інструкцією №4188 сплатило 6 792 748,8 грн як передплату згідно додатку 2.
Станом на 16.07.2021 з урахуванням 300  000,00 грн переплати за попередні два авансові платежі відбулась повна сплата третього авансового платежу.
Таким чином, прострочення сплати повної суми третього авансового платежу становить 15 робочих днів на суму 6 792 748,80 грн з 24.06.21 по 15.07.21.
Повідомлення про готовність до відвантаження як окрема дія не здійснювалось. Четвертий авансовий платіж (який мав би становити 4 728 499,20 грн) не здійснеено.
Строк платежу (3 робочі/банківські дні) починає розраховуватись з дня підписання сторонами першої накладної щодо передачі у власність замовника товарів за специфікацією №2, тобто з 12.08.21. Саме з цього дня замовник дізнався про готовність продукції до відвантаження. Отже, кінцевий платіж мав бути здійснений покупцем до 17.08.21 включно. Докази його оплати у матеріали справи не надано.
За таких обставин прострочення оплати кінцевого платежу за Специфікацією №2 розпочалось з 18.08.2021.
Щодо дат передачі товару на складі продавця, тобто факту зустрічного виконання обов`язку продавцем за відсутності виконання обов`язку покупцем (ч. 4 ст. 538 ЦК України) суд відзначає таке.
Суд встановив, що товар мав бути переданий за накладними:
- накладна № СК0000271 від 12.08.2021: Силос конусний С7К150.45 - (0,5 шт), Силос з плоским дном С22П4430 (1 шт);
- накладна №СК0000284 від 27.08.2021: Конвеєр ланцюговий КС20-25,0 (6шт);
- накладна №СК №0000315 від 16.09.2021: Конвеєр ланцюговий КС20-5,0 (1шт);
- накладна №СК0000354 від 08.10.2021: Силос з плоским дном С22П4430 (0,5 шт);
- накладна №СК0000379 від 22.10.2021: Силос з плоским дном С22П4430 (1,5 шт), Силос конусний С7К150.45 - (1,5 шт), Силос конусний С4К30.45 - (3 шт), Конвеєр ланцюговий КС20-10,0 (2шт), Конвеєр ланцюговий КС20-15,0 (9шт), Конвеєр ланцюговий КС20-30,0 (3шт), Конвеєр ланцюговий КС50-40,0 (2шт), Сектор діаметром 300 мм (5 шт), Галерея надсилосна довжиною 22 м (4 шт);
- накладна №СК0000452 від 08.12.2021: Силос з плоским дном С22П4430 (1 шт).
Оскільки повідомлення про готовність товару до відвантаження не робилось, вбачається, що про готовність товару до відвантаження замовник дізнався в день підписання першої видаткової накладної за даною специфікацією, тобто 12.08.2021.
А отже, оскільки сторони у договорі визначили, що оплата за договором здійснюється у формі 100% передплати з поетапним її перерахуванням, але у будь-якому випадку до фактичного відвантаження товару, відповідно, решта оплати за специфікацією №2 мала бути здійснена протягом трьох банківських днів з цієї дати.
Суд встановив, що продавець передав всю номенклатуру визначених специфікацією №2 товарів партіями за накладними, однак залишок вартості специфікації №2 замовник так і не сплатив. Товар за наведеними вище видатковими накладними був поставлений відповідно до товарно-транспортних накладних №№ 101 від 12.08.2021, 104 від 27.08.2021, 120 від 16.09.2021, 136 від 08.10.2021, 176 від 24.11.2021, 164 від 06.11.2021, 172 від 15.11.2021, 160 від 29.10.2021, 181 від 06.12.2021, 186 від 17.12.2021, 9 від 09.02.2022, 7 від 01.02.2022, 186 від 17.12.2021.
За умовами договору продавець повинен був поставити замовнику продукцію протягом 85 робочих днів з моменту надходження від замовника повної оплати за специфікацією.
Оскільки четвертий платіж мав бути здійснений до 17.08.2021 але не був здійснений взагалі, продавець мав право збільшити строк поставки на відповідний термін прострочення оплати або притримати відвантаження та доставку продукції відповідно до п. п. 3.5, 6.6 договору.
Враховуючи, що протягом трьох банківських днів (12.08.2021+ 3 банківські дні = 17.08.2021) з моменту підписання першої накладної (фактичного повідомлення замовника про готовність продукції) замовник не сплатив залишок вартості товару, у продавця виникло право не відвантажувати (не доставляти продукцію) до моменту отримання повної оплати її вартості, у замовника відсутні правові підстави стверджувати про порушення продавцем строків поставки у зв`язку з простроченням, яке має місце зі сторони покупця.
Факт та дата підписання актів приймання передачі між сторонами на встановлені судом обставини не впливає.
У зв`язку з простроченням сплати третього авансового платежу Завод, починаючи з 24.06.2021 по 15.07.2021, здійснив нарахування 3% річних на суму боргу за специфікацією №2 в розмірі 6  792  748,00 грн.
Апеляційний суд здійснив перевірку розрахунку відсотків річних, інфляційних нарахувань, штрафу та пені та погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір 3% річних за визначений Заводом період становить 12282,78 грн; неня (подвійна облікова ставка НБУ) - 61 413,89 грн; інфляційні нарахування - 0,00 грн; штраф за прострочення оплати понад 30 днів не нараховується.
Також у зв`язку з простроченням сплати четвертого авансового платежу Завод здійснив нарахування 3% річних, інфляційні, штрафу та пені на суму боргу за специфікацією №2 в розмірі 4  728  499,00 грн за період з 09.12.2021 по 06.12.22.
3% річних за цей період становить 141 077,68 грн; інфляційні - 1 251 989,32 грн; штраф за прострочення оплати понад 30 днів - 945  699,00 грн; пеня (подвійна облікова ставка НБУ) - 1 656 011,03 грн.

Щодо специфікації №3 від 24.05.2021 на суму 3 465 210,00 грн (рахунок СК0000252 від 24.05.2021).
Вказаною специфікацією передбачалась поставка такого товару: Скальператор СКО-200 (з повітряним сепаратором замкнутого циклу, аспірацією та щитом управління (1 шт), Зерновий сепаратор ЛУЧ ЗСО-300 (з повітряним сепаратором замкнутого циклу, аспірацією та щитом управління (1 шт).
Строк поставки: 100 робочих днів з моменту передплати в розмірі 60%. Залишок оплати в розмірі 40 % сплачується протягом 3-х банківських днів з моменту повідомлення про готовність обладнання до відвантаження.
Перший авансовий платіж, який мав би становити 2 079  126,00 грн, Товариство сплатило 24.05.2021 платіжною інструкцією №3947 (передплата згідно рахунку СК0000252 від 24.05.21).
Повідомлення про готовність товару до відвантаження як окрема дія не здійснювалось. 
Залишковий платіж становив 1 386  084,00 грн та був сплачений платіжною інструкцією від 16.12.2021 №1822 (доплата згідно рахунку СК0000707 від 16.12.2021).
Отже, сума специфікації №3 сплачена Товариством повністю.
Поставка мала бути виконана в строк до 18.10.2021. 
Товар був переданий на складі продавця за накладними:
- № СК0000452 від 08.12.2021 в частині поставки Скальператора СКО-200 (з повітряним сепаратором замкнутого циклу, аспірацією та щитом управління (1 шт).
- № СК0000476 від 24.12.2021 в частині поставки Зернового сепаратора ЛУЧ ЗСО-300 (з повітряним сепаратором замкнутого циклу, аспірацією та щитом управління (1 шт).
Оскільки повідомлення про готовність товару до відвантаження не робилось, про готовність товару до відвантаження замовник дізнався в день підписання першої видаткової накладної, тобто 08.12.2021, а відтак решта оплати за специфікацією №3 мала бути здійснена протягом трьох банківських днів з цієї дати (до 13.12.2021 включно). Суд встановив, що у специфікації сторони визначили особливі умови поставки та оплати вартості за цією специфікацією, а саме те, що залишок оплати в розмірі 40% сплачується протягом 3-х банківських днів з моменту повідомлення про готовність обладнання до відвантаження. 
Водночас за умовами п. 2.4 договору кінцева оплата мала бути здійснена до фактичного відвантаження товару.
Залишок оплати в розмірі 40% покупець сплатив 16.12.2021, тобто з простроченням кінцевої оплати товару на 2 робочі дні.
Суд встановив, що продавець передав всю визначену специфікацією №3 номенклатуру товарів партіями за накладними. Товар за видатковими накладними поставлявся відповідно до товарно-транспортних накладних №№ 182 від 08.12.2021, 188 від 24.12.2021.
За умовами договору продавець повинен був поставити замовнику продукцію протягом 100 робочих днів з моменту передплати в розмірі 60% за специфікацією.
Враховуючи, що 60% було сплачено 24.05.2021, поставка мала бути виконана в строк до 18.10.2021.
Повідомлення про готовність продукції до відвантаження як окремої дії не вчинялось.
Перша видаткова накладна за специфікацією №3 була підписана 08.12.2021, тобто з порушення продавцем особливих умов щодо визначених специфікацією строків поставки.
Наведене свідчить про прострочення продавця на 51 календарний день (08.10.2021 як день підписання накладної суд не враховує, оскільки в цей день дія прострочення в частині готовності товару до відвантаження припинилась), з урахуванням дати першої накладної за специфікацією (прострочення поставки з 19.10.2021 по 07.12.2021), що є підставою для нарахування пені згідно з п. 6.4 договору за період такого прострочення.
За таких обставин за прострочення поставки товару до стягнення з Заводу за встановлений судом період з 19.10.2021 по 07.12.2021 підлягає пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ виходячи з вартості специфікації №3 - 3465210 грн. 
Встановлений судом період нарахування пені є меншим, ніж визначений Товариством (з 19.10.2021 по 18.01.2022).
Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення пені, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що до стягнення з Заводу підлягають 80  696,67 коп пені за прострочення поставки товару за специфікацією №3 (виходячи з вартості специфікації №3 3 465 210,00 грн) за період з 19.10.2021 по 07.12.2021.
Завод здійснив нарахування штрафних санкцій, інфляційних та 3% річних на суму 693  042,00 грн за період з 08.07.2021 по 16.07.2021, в межах виконання зобов`язань за специфікацією №3, що не відповідає обставинам та періоду існуванню боргу за вказаною специфікацією, які встановлені судом, у зв`язку з чим у цій частині вимог суд першої інстанції правомірно відмовив.
Поставка обладнання за специфікаціями здійснена пізніше, проте в контексті наявності на момент поставки у покупця боргу в межах даного договору за попередніми специфікаціями надавало право продавцю на притримання відвантаження продукції з огляду на положення ч. 3 ст. 538 ЦК України та п. 3.5 договору. 
Тому, оскільки продавець мав право не доставляти продукцію до моменту погашення існуючої на той момент заборгованості за договором в цілому, підстави стверджувати про прострочення поставки всієї партії товару за специфікацією відсутні.
Отже, у даному випадку має місце лише прострочення в частині готовності продукції до відвантаження в контексті визначеного в специфікації строку.

Щодо специфікації №4 від 25.06.2021 на суму 128  808,00 грн (рахунок №0000367 від 15.07.2021).
Вказаною специфікацією передбачено поставку такого товару: (1) Самоплив діаметром 300 мм футерований 19м.п.; (2) Сектор діаметром 300 мм футерований 4 шт.
Строк поставки: 5 робочих днів з моменту передплати згідно з умовами договору.
Враховуючи умови п. 2.4 договору, якими передбачена 100% передплата, поставка мала бути здійснена протягом 5 днів з моменту надходження 100% вартості визначеного в специфікації товару.
15.07.2023 платіжною інструкцією №810 Товариство здійснило перший авансовий платіж (повна оплата) у розмірі 128  808,00 грн (призначення платежу: згідно додатку 4 та рах.факт СК-0000367 від15.07.2021).
Повідомлення про готовність товару до відвантаження не здійснювалось.
Дата передачі товару на складі продавця за встановленими судом обставинами має підтверджуватися накладною № СК 0000271 від 12.08.2021 в частині поставки Самопливу діаметром 300 мм футерований 19 м.п. (п. 2 накладної) та Сектору діаметром 300 мм футерований 4 шт (п. 3 накладної).
12.08.2021 за товарно-транспортною накладною № 101 продавець передав всю номенклатуру визначених специфікацією №4 за накладною товарів.
Враховуючи оплату Товариством 100% вартості товару за специфікацією 15.07.2021, поставка мала бути виконана в строк до 22.07.2021 включно.
Повідомлення про готовність продукції до відвантаження як окремої дії не вчинялось, видаткова накладна щодо товару за специфікацією №4 була підписана 12.08.2021.
Наведене, з урахуванням умов договору та специфікації щодо поставки замовнику продукції протягом 5 робочих днів з моменту передплати в розмірі 100%, свідчить про порушення продавцем визначених специфікацією строків поставки та прострочення продавця в цій частині на 20 календарних днів (12.08.2021 як день підписання накладної судом не враховується, оскільки в цей день дія прострочення в частині готовності товару та його передачі припинилось).
За таких підстав нарахування покупцем продавцю пені на підставі п. 6.4 Договору за період існування вказаного прострочення є обґрунтованим.
За прострочення поставки товару до стягнення з Заводу підлягає пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 23.07.2021 по 11.08.2021, виходячи з вартості специфікації №4  (128  808,00 грн).
Встановлений судом період нарахування пені є меншим, ніж період, визначений Товариством (з 23.07.2021 по 07.10.2021).
За розрахунком суду до стягнення з Заводу на користь Товариства підлягають 1  129,28 грн пені за період 23.07.2021 по 11.08.2021, виходячи з вартості специфікації №4 128808 грн.
У даному випадку має місце лише прострочення в частині готовності продукції до відвантаження в контексті визначеного в специфікації строку, відповідно до наведених вище за текстом цієї постанови висновків суду щодо інших специфікацій.

Щодо специфікації №5 від 05.07.2021 (рахунок-фактура № СК 0000419 від 15.07.2021)
Вказаною специфікацією передбачалась поставка такого товару: 1 Самоплив діаметром 200 мм футерований 30 м. п.
Строк поставки: 10 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору. 
З урахуванням умов п. 2.4 договору поставка мала бути здійснена протягом 10 робочих днів з моменту надходження 100% вартості товару, визначеного у специфікації.
15.07.2023 платіжною інструкцією №811 Товариство здійснило перший авансовий платіж (повна оплата) на суму 128  520,00 грн (призначення платежу: згідно додатку 5 та рах.факт СК-0000419 від 15.07.2021).
Повідомлення про готовність товару до відвантаження не здійснювалось.
Накладна №СК 0000271 від 12.08.2021 свідчить про поставку самопливу діаметром 200 мм футерованого 30 м. п. (п. 4 накладної).
12.08.2021 продавець передав покупцю всю номенклатуру визначених спецефікацією №5 товарів, що підтверджується товарно-транспортною накладною №101.
Виходячи з умов договору та специфікації, Завод повинен був поставити Товариству продукцію протягом 10 робочих днів з моменту передплати в розмірі 100%.
Оскільки 100% передплати Товариство сплатило 15.07.2021, поставка мала бути виконана в строк до 29.07.2021 включно.
Повідомлення про готовність продукції до відвантаження як окрема дія не вчинялось.
12.08.2021 сторони підписали видаткову накладна щодо товару специфікацією №5.
Наведене свідчить про порушення продавцем визначених специфікацією особливих умов щодо строків поставки на 13 календарних днів (12.08.2021 як день підписання накладної судом не враховується, оскільки в цей день дія прострочення в частині готовності товару та його передачі припинилась). 
За таких підстав нарахування покупцем продавцю пені на підставі п. 6.4 договору за період існування вказаного прострочення є обґрунтованим.
До стягнення з Заводу на користь Товариства підлягає пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення поставки товару за період з 30.07.2021 по 11.08.2021 виходячи з вартості специфікації №5 (128  520,00 грн).
Встановлений судом період нарахування пені є меншим, ніж визначений Товариством (з 30.07.2021 по 07.10.2021).
За розрахунком суду до стягнення з Заводу на користь Товариства підлягають 732,39 грн  пені за період з 30.07.2021 по 11.08.2021, виходячи з вартості специфікації №5 (128  520,00 грн).
У даному випадку має місце лише прострочення в частині готовності продукції до відвантаження в контексті визначеного в специфікації строку, відповідно до наведених вище за текстом цієї постанови висновків суду щодо інших специфікацій.

Щодо специфікації №6 від 12.07.2021 на суму 120  960,00 грн (рахунок-фактура СК0000408 від 12.07.2021).
Вказаною поставкою передбачалась поставка такого товару: Сектор діаметром 200 мм 10 шт, Перехідник діаметром 200 мм футерований 30 шт.
Строк поставки: 20 робочих днів з моменту передплати згідно з умовами договору. 
З урахуванням передбаченої п. 2.4 договору 100% передплати поставка мала бути здійснена протягом 20 робочих днів з моменту надходження 100% вартості визначеного в специфікації товару.
15.07.2021 платіжною інструкцією №812 Товариство здійснило перший авансовий платіж (повна оплата) на суму 120  960,00 грн (призначення платежу: згідно додатку 6 та рах.факт СК-0000408 від 12.07.2021).
Повідомлення про готовність товару до відвантаження як окрема дія не здійснювалось.
Накладна № СК 0000241 від 22.07.2021 свідчить про передачу Заводом Товариству всього передбаченого специфікацією товару: Сектору діаметром 200 мм 10 шт та Перехідника діаметром 200 мм футерований 30 шт. 
Враховуючи сплату 100% передоплати 15.07.2021 та умови договору та специфікації щодо поставки продукції протягом 20 робочих днів з моменту передплати в розмірі 100 %, поставка мала бути виконана в строк до 12.08.2021 включно.
Повідомлення про готовність продукції до відвантаження як окрема дія не вчинялось.
22.07.2021 сторони підписали видаткову накладну щодо товару за специфікацією №6, що свідчить про відсутність порушення продавцем особливих умов щодо строків поставки, визначених специфікацією, та, відповідно, відсутність прострочення продавця в цій частині поставки.
Поставка за накладною відбулась вчасно, що підтверджує товарно-транспортна накладна №89 від 22.07.2021, а тому підстави для нарахування пені за зустрічним позовом відсутні, так само як і відсутні вони були б з підстав наявності права на притримання у продавця у разі, якби доставка товару відбулась пізніше.

Щодо специфікації №7 від 09.08.2021 на суму 5101452 грн (рахунок фактура СК 0000472 від 09.08.2021).
Вказаною специфікацією передбачено поставку такого товару: (1) Силос з плоским дном С22П4430 1 шт; (2) Галерея над силосна довжиною 22 м. 1 шт, (3) Норія стрічкова Н100-21,0 1 шт; (4) Перехідник діаметром 300 мм 10 шт; (5) Конвеєр ланцюговий КС100Т-15,0 1 шт; (6) Сектор діаметром 300 мм 12 шт (7) Самоплив діаметром 300 мм футерований 20 м. п; (8) Майданчик перехідний на норію 1 шт; (9) Драбина вертикальна на норію 22 м. п.; (10) Засувка 300*300 з електроприводом 4 шт.
Строк поставки: 40 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору.
Враховуючи умови п. 2.4 договору щодо 100% передплати, поставка мала бути здійснена протягом 40 робочих днів з моменту надходження 100% вартості товару визначеного в специфікації.
09.08.2021 платіжною інструкцією №4237 Товариство вчасно здійснило перший та другий авансові платежі на суму 2 550 726,00 грн як передплату згідно з додатком 7. Сума оплати склала 50 % вартості специфікації.
Третій авансовий платіж мав би бути сплачений до 22.09.2021 (сума платежу 1  530  435,60 грн), однак здійснений не був. 
Відповідно, 23.09.2021 розпочалось прострочення його сплати.
Повідомлення про готовність товару до відвантаження не здійснювалось.
Четвертий авансовий платіж в сумі 1 020 290,40 грн не оплачено.
12.08.2021 за накладною № СК 0000271 Завод поставив Товариству такий товар: Галерея надсилосна довжиною 22 м 1шт (п. 6 накладної). Норія стрічкова Н100-21,0 1шт (п. 7 накладної), Сектор діаметром 300 мм 12 шт (п. 8 накладної), Самоплив діаметром 300 мм футерований 20 м. п. (п. 9 накладної).
22.10.2021 за накладною № СК 0000378 Завод поставив Товариству такий товар: Перехідник діаметром 300 мм 10 шт (п. 1 накладної), Конвеєр ланцюговий КС100Т-15,0 1 шт (п. 2 накладної), Майданчик перехідний на норію 1 шт (п. 3 накладної), Драбина вертикальна на норію 22 м.п. (п. 4 накладної), Засувка 300*300 з електроприводом 4 шт. (п. 5 накладної).
13.12.2021 за накладною № СК 0000459 Завод поставив Товариству товар: силос з плоским дном С22П4430 1 шт.
Оскільки продавцем повідомлення про готовність товару до відвантаження не робилось, як і не було оплачено покупцем третього авансового платежу, про готовність товару до відвантаження замовник дізнався в день підписання першої видаткової накладної тобто 12.08.2021, а тому решта оплати за специфікацією №7 мала бути здійснена протягом трьох банківських днів з цієї дати, оскільки сторони у договорі визначили, що оплата здійснюється у формі 100% передплати з поетапним її перерахуванням, але у будь-якому випадку до фактичного відвантаження товару.
Продавець передав всю номенклатуру товарів, визначених специфікацією №7, партіями за накладними, однак замовник повністю вартість специфікації №7 не оплатив.
Товар за наведеними вище видатковими накладними поставлявся (доставлявся) відповідно до товарно-транспортних накладних за №№ 101 від 12.08.2021, 168 від 11.11.2021, 184 від 13.12.2021.
Враховуючи умови п. 2.4 договору щодо 100% передплати, поставка товару мала бути здійснена протягом 40 робочих днів з моменту надходження 100% його вартості.
Таким чином, за умовами договору продавець повинен був поставити замовнику продукцію протягом 40 робочих днів з моменту надходження від замовника повної оплати за специфікацією.
Оскільки третій та четвертий платежі мали бути здійснені до 17.08.2021 (включно), проте не були здійснені взагалі, продавець мав право збільшити строк поставки на відповідний термін прострочення оплати або притримати відвантаження та доставку продукції за договором відповідно до п. 3.5 договору та п. 6.6 договору та ч. 3 ст. 538 ЦК України.
Враховуючи, що протягом трьох банківських днів (12.08.2021 + 3 банківські дні = 17.08.2021) з моменту підписання першої накладної (фактичного повідомлення замовника про готовність продукції) замовник не здійснив оплату залишку вартості товару за специфікацією №7, у продавця виникло право не відвантажувати (не доставляти продукцію) до моменту отримання повної оплати її вартості, а тому у замовника відсутні правові підстави стверджувати про порушення продавцем строків поставки у зв`язку з простроченням, яке має місце зі сторони покупця.  Суд також констатує, що таке право на притримання у продавця виникло навіть раніше, оскільки умови договору надали йому таке право з настанням першої неоплати всієї суми специфікації № 1.
Вчинення продавцем необхідних дій для виконання умов договору та передача неповністю оплаченого товару покупцю є свідченням добросовісності продавця.
У зв`язку з простроченням покупця у продавця виникло право нараховувати 3% річних, інфляційні, а також передбачені умовами договору штраф та пеню.
Факт та дата підписання актів приймання-передачі між сторонами на встановлені судом обставини не впливає, позаяк продавець наділений правом на притримання відвантаження продукції з підстав наявності боргу у покупця за договором.
У зв`язку з простроченням сплати третього авансового платежу Завод здійснив нарахування 3% річних на суму боргу за специфікацією №7 в розмірі 1  530  435,00 грн за період з 23.09.2021 по 06.12.2022.
Згідно з розрахунком суду розмір 3% річних за цей період становить 55347,24 грн, інфляційні нарахування - 438 266,77 грн, штраф за прострочення оплати понад 30 днів - 306  087,00 грн, пеня (подвійна облікова ставка НБУ) - 590  873,70 грн.
Також Завод здійснив нарахування 3% річних, інфляційних, штрафу та пені на суму боргу за специфікацією №7 за прострочення сплати кінцевого четвертого авансового платежу в розмірі 1 020  290,00 грн за період з 14.12.2021 по 06.12.2022.
За розрахунком суду розмір 3% річних за цей період становить 30  021,68 грн, інфляційні - 270 147,5 грн, штраф за прострочення оплати понад 30 днів - 204 058 грн, пеня (подвійна облікова ставка НБУ) - 354  837,29 грн.

Щодо специфікації №8 від 18.10.2021 на суму 7 788  600,00 грн (рахунок СК-0000593 від 18.10.2021).
Вказаною специфікацією передбачено поставку такого товару: (1) Силос з плоским дном С22П4430 1шт; (2) Галерея над силосна довжиною 22 м 1шт; (3) Теплогенератор на тюкованій соломі ТГТ-1500 1шт; (4) Засувка 300*300 з ручним приводом 1 шт; (5) Конвеєр ланцюговий КС100Т-25,0 1шт; (6) Перехідник діаметром 300 мм 19 шт; (7) Сектор діаметром 300 мм 20 шт; (8) Драбина вертикальна на норію 26 м.п.
Строк поставки: 70 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору.
Враховуючи узгодження сторонами у п. 2.4 договору 100% передплати, поставка мала бути здійснена протягом 70 робочих днів з моменту надходження 100% вартості товару визначеного в специфікації.
19.10.2021 платіжною інструкцією №1404 Товариство сплатило 3 499 200,00 грн передплати згідно з рахунком СК0000593 від 18.10.2021 
Другий авансовий платіж (1 557 720 грн) мав бути сплачений до 08.11.21 включно.
Оскільки перший авансовий платіж мав становити 2 336  580,00 грн, відповідно частина другого авансового платежу у розмірі 1 162  620,00 грн була сплачена 19.10.2021.
З 09.11.2021 почалось прострочення сплати залишку другої частини авансового платежу у розмірі становить 395  100,00 грн.
Третій авансовий платіж на суму 2 336  580,00 грн Товариство не сплатило.
Четвертий авансовий платіж на суму 1  557  720,00 грн Товариство не сплатило.
Неоплачений за специфікацією борг становить 4 289 400,00 грн.
Повідомлення про готовність товару до відвантаження не здійснювалось.
06.12.2021 за накладною № СК 0000450 Завод передав Товариству частину товару: Галерею надсилосну довжиною 22 м 1шт, Засувку 300*300 з ручним приводом 1 шт, Конвеєр ланцюговий КС100Т-25,0 1 шт, Перехідник діаметром 300 мм 19 шт, Сектор діаметром 300 мм 20 шт, Драбину вертикальну на норію 26 м. п.
10.12.2021 за накладною № СК 0000458 Завод передав Товариству частину товару: Теплогенератор на тюкованій соломі ТГТ-1500 1шт (податкова накладна №18 від 10.12.21).
17.12.2021 за накладною № СК 0000468 Завод передав Товариству частину товару: Силос з плоским дном С22П4430 0.1 шт (податкова накладна №28 від17.12.21).
09.02.2022 за накладною № СК 000024 Завод передав Товариству частину товару: Силос з плоским дном С22П4430 0.9 шт (податкова накладна №7 від 09.02.22).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо поставки за накладною №СК000024 від 09.02.2022 (оригінал якої та ТТН №9 відсутні), що вказана накладна разом з товаром були доставлені покупцю, оскільки Завод надав інші вірогідні докази, які у своїй сукупності підтверджують здійснення поставки товару із товаро-супровідними документами за цією накладною (відповідь перевізника ТОВ «Оптітрейд груп» на адвокатський запит №01/12 від 01.02.22; податкові накладні №07 від 09.02.22, №08 від 09.02.22 та №9 від 09.02.22, номенклатура яких відповідає товару, вказаному у наданих копіях видаткових накладних №СК000024 від 09.02.22, №СК000025 від 09.02.22, №СК000026 від 09.02.22, за наслідками чого покупець скористався податковим кредитом, оскільки за наданими відповідачем за первісним позовом поясненнями (відповідь на відзив), а також з поданої Товариством бухгалтерської довідки №56 від 16.02.2023 вбачається, що вказані податкові накладні були ним зареєстровані, а відтак останній скористався податковим кредитом на вказані суми поставок).
У відповіді на відзив (т. 1, а. с. 182) Товариство визнало факт передачі товару на складі продавця, що мав місце 09.02.2022, зазначивши, що податкова накладна від 09.02.2022 №07 була складена та зареєстрована за фактом події - передачі товару на складі постачальника згідно з п. 3.4 договору за видатковою накладною.
Єдині поставки, за якими покупець (Товариство) не використовував податковий кредит, пов`язані, за його ж довідкою, з поставками, які мали бути здійснені із оформленням податкових накладних №4 від 25.07.2022 та №5 від 25.07.2022.
Оскільки продавець повідомлення про готовність товару до відвантаження не робив, а покупець здійснив повну оплату другого та третього авансових платежів, про готовність товару до відвантаження замовник дізнався в день підписання першої видаткової накладної щодо товару, вказаного в специфікації, тобто 06.12.2021. Таким чином, решта оплати за специфікацією №8 мала бути здійснена протягом трьох банківських днів з цієї дати, оскільки сторони у договорі визначили, що оплата за договором здійснюється у формі 100% передплати з поетапним її перерахуванням, але у будь-якому випадку до фактичного відвантаження товару.
Вбачається, що продавець передавав номенклатуру товарів, визначених Специфікацією №8, партіями за накладними, проте залишок вартості Специфікації №8 так і не був сплачений замовником. Товар за наведеними вище видатковими накладними поставлявся відповідно до товарно-транспортних накладних №№ 181 від 06.12.2021, 183 від 10.12.2021, 186 від 17.12.2021, 9 від 09.02.2022.
Оскільки сторони у п. п. 2.4 договору передбачили 100% передплату, поставка мала бути здійснена протягом 70 робочих днів з моменту надходження 100% вартості товару, визначеного в специфікації.
Отже, продавець повинен був поставити замовнику продукцію протягом 70 робочих днів з моменту надходження від замовника повної оплати за специфікацією.
Враховуючи те, що другий авансовий платіж мав бути здійснений до 08.11.2021, проте не був повністю сплачений, а третій платіж мав бути здійснений до 29.11.2021(включно), проте не був здійснений взагалі, продавець мав право збільшити строк поставки на відповідний термін прострочення оплати або притримати відвантаження та доставку продукції за договором відповідно до п. 3.5 та п. 6.6 договору.
З огляду на те, що протягом трьох банківських днів (06.12.2021+ 3 банк дні = 09.12.21) з моменту підписання першої накладної за товаром з даної специфікації (фактичного повідомлення замовника про готовність продукції) замовник не здійснив залишок оплати вартості товару за специфікацією №8, у продавця виникло право не передавати та не відвантажувати всю номенклатуру продукції (не доставляти продукцію) до моменту отримання повної оплати її вартості, а тому у замовника відсутні правові підстави стверджувати про порушення продавцем строків поставки у зв`язку з простроченням, яке має місце зі сторони покупця.
Оскільки прострочення за кінцевою оплатою розпочалося з 10.12.2021, у продавця виникло право нараховувати 3% річних, інфляційні, а також визначені умовами договору штраф та пеню.
Факт та дата підписання актів приймання-передачі між сторонами на встановлені судом обставини не впливає з огляду на викладене та враховуючи право продавця на притримання відвантаження продукції.
У зв`язку з простроченням сплати повної вартості другого авансового платежу позивач за первісним позовом розраховує 3% річних на суму боргу за специфікацією №8 в розмірі 389  430,00 грн (що є меншим, ніж визначена судом сума - 395  100,00 грн), починаючи з 10.11.2021 по 06.12.2022.
Згідно з проведеним судом розрахунком 3% річних за вказаний період становлять 12547,11 грн; інфляційні за цей період - 107 051,74 грн; штраф за прострочення оплати понад 30 днів - 77 886 грн; пеня (подвійна облікова ставка НБУ) - 141 645,83 грн.
Завод також здійснив нарахування 3% річних, інфляційні, штраф та пеню на суму боргу за специфікацією №8 за прострочення сплати третього та кінцевого четвертого авансового платежу в розмірі 3 894  300,00 грн за період з 18.12.2021 по 06.12.2022.
Здійснивши відповідні розрахунки, суд встановив, що розмір 3% річних за цей період становить 113 308,13 грн; інфляційні - 1 001  737,87 грн; штраф за прострочення оплати понад 30 днів - 778  860,00 грн; пеня (подвійна облікова ставка НБУ) - 1 346 680,95 грн.

Щодо специфікації №9 від 17.11.2021 на суму 220536 грн (рахунок-фактура №СК0000702 від 14.12.2021).
Вказаною специфікацією передбачено поставку такого товару: Перехідник діаметром 300 мм 9 шт, Перехідник діаметром 300 мм футерований 13 шт, Сектор діаметром 300 мм футерований 16 шт, Самоплив діаметром 300 мм футерований 15 м. п.
Строк поставки: 40 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору.
З урахуванням умов п. 2.4 договору щодо 100% передплати поставка мала бути здійснена протягом 40 робочих днів з моменту надходження 100% вартості товару визначеного в специфікації.
27.01.2022 платіжною інструкцією №377 Товариство здійснило повну оплату товару у сумі 220  536,00 грн (призначення платежу: згідно рахунку СК0000021 від 24.01.22 згідно додатку 9 до договору).
Таким чином продавець зобов`язаний був поставити (вчинити дії, що свідчать про готовність) покупцю товар у строк до 28.03.2022.
Повідомлення про готовність товару до відвантаження не здійснювалось.
09.02.2022 за накладною № СК 0000025 Завод передав Товариству всю номенклатуру специфікації №9 (ТТН№9 від 09.02.2022).
Щодо поставки за накладною №СК000025 суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що вона відбулась з підстав, наведених вище за текстом цієї постанови щодо поставки за накладною №СК000024 від 09.02.2022.
Місцевий суд також доцільно зауважив, що у відповіді на відзив (т. 1, а. с. 182) покупець визнав факт передачі товару на складі продавця, що мав місце 09.02.2022, зазначивши, що податкова накладна від 09.02.2022 №07 була складена та зареєстрована за фактом події передачі товару на складі постачальника згідно з п. 3.4 договору за видатковою накладною. Цим підтверджується факт отримання покупцем товару 09.02.2022. Оскільки будь-яких доказів отримання товару від Заводу 09.02.22 за іншими накладними від 09.02.22 окрім наданих позивачем за первісним позовом (№СК-000024 від 09.02.22, №СК-000025 від 09.02.22, №СК-000026 від 09.02.22) покупець не надав, суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність поставки товару за вказаними накладними за ТТН №9 від 09.02.22.
Єдині поставки, за якими покупець не використовував податковий кредит, пов`язані, за його ж довідкою, з поставками, які мали бути здійснені із оформленням податкових накладних №4 від 25.07.2022 та №5 від 25.07.2022.
Оскільки товар за цією специфікацією був доставлений за ТТН №9 у строк, підстави для застосування штрафних санкцій за позовом Товариства відсутні.
Також відсутні і підстави для задоволення вимог Заводу щодо нарахувань, проведених останнім в частині оплат за специфікацією №9.

Щодо специфікації №10 від 29.11.2021 на суму 851  334,00 грн (за рахунком-фактурою №СК0000703 від 14.12.2021).
Вказаною специфікацією була передбачена поставка такого товару: Галерея надсилосна довжиною 12 м 1 шт, Конвеєр ланцюговий КС200Т-5,0 1 шт, Конвеєр ланцюговий КС200Т-10,0 1 шт, Сектор діаметром 300 мм футерований 4 шт, Суматор діаметром 300 мм футерований 3 шт.
Строк поставки: 40 робочих днів з моменту передплати згідно умов договору. 
Оскільки у п. 2.4 договору сторони передбачили 100% передплату, поставка мала бути здійснена протягом 40 робочих днів з моменту надходження 100% вартості товару визначеного в специфікації.
27.01.2022 платіжною інструкцією №378 Товариство сплатило Заводу 400  000,00 грн (призначення платежу: згідно рах №0000022 від 24.01.2022, згідно додатку 100).
31.03.2022 платіжною інструкцією №553 Товариство сплатило Заводу 451  334,00 грн (призначення платежу: згідно рах №0000022 від 24.01.2022, згідно додатку 10).
Водночас перший авансовий платіж мав становити 255 400,20 грн, другий авансовий платіж - 170 266,80 грн до 17.02.2022; третій авансовий платіж - 255 400,20 грн до 14.03.2022.
Таким чином, оскільки Товариство повністю оплатило вартість специфікації 31.03.2022, продавець зобов`язаний був поставити визначений специфікацією товар через 40 робочих днів, тобто до 26.05.2022 включно.
Повідомлення про готовність товару до відвантаження не було.
Наведене свідчить, що Товариство здійснило сплату частини другого авансового платежу в розмірі 25667 грн з простроченням з 18.02.2022 до 30.03.2022, а третьої частини авансового платежу в розмірі 255 400,20 грн - з 15.03.22 по 30.03.22. 
Прострочення сплати четвертого авансового платежу не було, оскільки повідомлення про готовність продукції не здійснювалось та належних доказів передачі товару(вчинення дій, що свідчать про готовність товару) за даною специфікацєю суду не надано.
Із заявлених позивачем до стягнення періодів за специфікацією №10 із визначеними судом періодами частково співпадає лише один - з 02.02.2022 по 30.03.2022 на суму 97575,60 грн, однак лише в частині нарахування на 25  667,00 грн за період з 18.02.2022 по 30.03.2022 та в частині нарахування з 15.03.2022 по 30.03.2022 на суму 97 575,60 грн.
Завод на підтвердження обставин передачі товару на складі продавця надав не підписану сторонами накладну № СК 0000033 від 23.02.2022 на номенклатуру специфікації. 
Щодо наданої на підтвердження поставки податкової накладної від 23.02.2022 №27 суд правомірно зазначив, що факт наявності лише зареєстрованої продавцем податкової накладної без наявності інших доказів, що можуть додатково підтвердити факт поставки, позбавляє суд можливості беззаперечно застосувати принцип вірогідності доказів, а відтак і стверджувати про те, що така поставка і передача товару мала місце у зв`язку з недостатністю поданих для цього доказів.
Таким чином, за позовом Заводу підлягає розрахунку за специфікацією 3% річних на суму боргу в розмірі 25  667,00 грн за період з 18.02.2022 до 30.03.2022 у зв`язку з простроченням сплати повної вартості другого авансового платежу.
Згідно з проведеним судом розрахунком розмір 3% річних за цей період становить 86,49 грн; інфляційні за цей період - 1 155,01 грн; штраф за прострочення оплати понад 30 днів - 5 133,40 грн; пеня (подвійна облікова ставка НБУ) - 576,63 грн.
За прострочення сплати третього авансового платежу Завод здійснив нарахування 3% річних, інфляційних, штрафу та пені на суму боргу за специфікацією №10, яке є обґрунтованим лише в частині нарахування з 15.03.2022 по 30.03.2022 на суму 97 575,60 грн.
За розрахунком суду розмір 3% річних за цей період становить 128,32 грн; інфляційні - 4 390,90 грн; штраф за прострочення оплати понад 30 днів - 0,00 грн; пеня (подвійна облікова ставка НБУ) - 855,46 грн.
З 27.05.2022 у продавця (Заводу) почалось прострочення поставки оплаченого за специфікацією №10 товару, оскільки доказів про готовність товару до відвантаження суду не надано (ні окремого повідомлення, ні підписаної сторонами накладної)
Таким чином, до стягнення з Заводу на користь Товариства підлягає пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення поставки товару за період з 27.05.2022 (встановлено судом) по 18.01.2023 (кінець періоду, заявленого позивачем за зустрічним позовом) виходячи з вартості специфікації №10 (851  334,00 грн).
Водночас встановлений судом період, протягом якого може бути нарахована пеня, є меншим за період, заявлений позивачем (з 28.03.2022 по 18.01.2023) за зустрічним позовом, а відтак у суду відсутні підстави для повного задоволення вимог зі стягнення пені за прострочення поставки товару за специфікацією №10 .
За розрахунком суду, розмір пені за вимогами зустрічного позову, виходячи з вартості специфікації №10 (851  334,00 грн), за період 27.05.2022 по 18.01.2023 становить 271 493,91 грн.

Щодо специфікації №11 від 09.12.2021 на суму 118 152 грн (за рахунком фактури №СК0000704 від 14.12.2021).
Вказаною специфікацією передбачена поставка такого товару: Самоплив діаметром 200 мм 15 м. п.; Самоплив діаметром 300 мм 33 м.п.
Строк поставки: 20 робочих днів з моменту передплати згідно з умовами договору.
Враховуючи, що п. 2.4 договору передбачена 100% передплата, поставка мала бути здійснена протягом 20 робочих днів з моменту надходження 100% вартості товару визначеного в специфікації.
24.01.2022 платіжною інструкцією №376 Товариство здійснило повну оплату на суму 118  152,00 грн (призначення платежу: згідно рах №0000023 від 24.01.22, згідно додатку 11).
Відповідно, Завод мав передати Товариству товар через 20 робочих днів після повної оплати товару - до 21.02.22 включно. 
Повідомлення про готовність товару до відвантаження не здійснювалось.
Щодо наданої у матеріали справи накладної № СК 0000026 від 09.02.22 на всю номенклатуру специфікації (ТТН№9 від 09.02.22) суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що вона відбулась з підстав, наведених вище за текстом цієї постанови щодо поставки за накладними №СК000024 та №СК000025 від 09.02.2022.
Суд також доцільно зауважив на визнанні Товариством у відповіді на відзив (т. 1, а. с. 182) факту передачі товару на складі продавця 09.02.2022, що описано також вище за текстом цієї постанови щодо доведеності доставки товару за вказаними накладними за ТТН №9 від 09.02.2022.
Оскільки товар був доставлений згідно ТТН №9 у строк, підстави для застосування нарахованих за зустрічним позовом штрафних санкцій відсутні. Так само відсутні підстави для застосування штрафних санкцій і у зв`язку з наявним та встановленим судом правом Заводу на притримання відвантаження будь-якої продукції в межах договору до моменту погашення всіх існуючих боргів з оплати, яка мала здійснюватись виключно в межах регулювання п. 2.4 договору.
Також відсутні підстави і для задоволення вимог Заводу щодо проведених ним нарахувань в частині оплат за специфікацією №11.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків щодо поставок за специфікаціями №№1-11 не спростовують.

Щодо вимог Товариства про стягнення збитків.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
Стаття 623 ЦК України конкретизує положення по відшкодуванню збитків, завданих порушенням зобов`язання.   Так, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.
Стаття 22 ЦК України дає загальне для цивільного законодавства (як договірного так і деліктного зобов`язання) визначення збитків. Так, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч. 1 цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Визначення поняття збитків наводиться також у ч. 2 ст. 224 ГК України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Стаття 225 ГК України конкретизує, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.
Відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок між такою поведінкою із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків (висновки Верховного Суду у постанові від 02.03.2021 у справі №922/1742/20).
Отже, вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (правова позиція Верховного Суду у постановах від 21.04.2020 у справі №904/3189/19, від 10.12.2018 у справі №902/320/17).
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється поза межами конкретного випадку, і, відповідно, поза межами юридично значимого зв`язку. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.
Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. 
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, предметом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони.
Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань (виключає його відповідальність).
Враховуючи наведене, Товариство має довести суду:
-          факт заподіяння йому збитків;
-          наявність протиправної поведінки (діяльності або бездіяльності) особи, яка завдала збитки;
-          вину заподіювача збитків;
-          причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками;
-          розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань;
Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

В обґрунтування вимог про стягнення збитків Товариство посилається на умови договору поставки №46/21 від 11.05.2021 та вважає, що без виконання зобов`язання з монтажу обладнання постачальник фактично передав набір певних деталей, які фактично не відповідають меті укладення між сторонами договору та унеможливлюють використання обладнання у господарській діяльності.
Суд дослідив долучені до зустрічного позову копії певних підписаних сторонами технічних завдань та встановив, що в цих документах дійсно визначено строки виготовлення та монтажу обладнання.
Водночас у договорі №46/21 не визначено порядку та обов`язків постачальника з монтажу обладнання. Так, предметом договору згідно з його п. 1.1 виступає виготовлення та відвантаження продукції, а не монтаж обладнання, що постачається. 
Товариство не надало суду доказів, яки свідчили би про зміну сторонами умов договору та дали суду підстави вважати, що такий договір набув особливостей договору підряду.
Крім того, у договорі №46/21 не визначено наявності у постачальника таких обов`язків як монтаж обладнання, як не визначено і права покупця вимагати виконання такого зобов`язання. 
Договір містить положення щодо порядку розрахунків (розділ 2), умов поставки (розділ 3) та умов приймання продукції (розділ 4).
Місцевий господарський суд доцільно відзначив умови розділу 5 договору поставки  «Гарантії».
За умовами п. 5.1 договору постачальник встановлює на продукцію гарантійний термін, який у свою чергу задля його застосування відсилає на необхідність належного зберігання, транспортування, монтажу і експлуатації продукції покупцем.
У разі виявлення недоліків продукції саме покупець зобов`язаний повідомити постачальника у письмовій формі та викликати представника для фіксації таких недоліків (п. 5.3 договору).
Відповідно до п. 5.5 договору при виявленні недоліків або поломок, що сталися з вини постачальника в період дії гарантійних зобов`язань, постачальник зобов`язаний усунути їх за свій рахунок в узгоджений термін. Також, за погодженням сторін, покупець може за рахунок постачальника самостійно усунути вказані недоліки або поломки. Жодні виплати і компенсації  (включаючи «за моральний збиток», «упущену вигоду» і тому подібне) не відшкодовуються. 
Умовами п. 5.6 сторони визначили, що постачальник не несе відповідальності за умовами договору за будь-які види збитків.
Порівняння обладнання, яке підлягало поставці за наданими суду специфікаціями (що є додатками до договору), а також обладнання, визначеного у технічних завданнях (які не передбачені умовами договору), свідчить, що номенклатура товарів не співпадає між собою.  Відповідно, строки монтажу саме обладнання, яке підлягало поставці за специфікаціями до договору №46/21, сторони не наводили та не погодили.
У технічних завданнях також відсутнє посилання на договір №46/21 поставки продукції,  що додатково свідчить про відсутність їх зв`язку з цим договором, в той час як специфікації, на підставі яких здійснювалась поставка обладнання та які були предметом дослідження ці цій справі, мають чітку вказівку про те, що є додатками до договору №46/21 від 11.05.2021.
Іншого окремого договору, що передбачав би умови, порядок, вимоги, особу виконавця монтажу обладнання Товариство не надало.
Оскільки договір №46/21 від 11.05.2021 містить всі ознаки договору поставки, визначені у ст. ст. 265-267 ГК України, ст. 712 ЦК України та не містить умов щодо монтажу обладнання та умов, які визначали би виконання робіт, спірний договір не може вважатися договором підряду відповідно до положень глави 61 ЦК України. У спірному договорі не наведено конкретних монтажних робіт, які мають виконуватись щодо певного обладнання (відсутній предмет договору підряду), не визначено ціни робіт (ст. 843 ЦК України), строків виконання робіт (ст. 846 ЦК України), порядку оплати робіт (ст. 854 ЦК України), умов щодо якості виконання робіт (ст. 857 ЦК України), гарантій якості робіт (ст. 859 ЦК України) чи відсилок до певних технічних завдань або інших додатків, які можуть уточнювати умови виконання робіт. Відтак, ані постачальник не наділений правами та обов`язками підрядника, ані покупець не наділений правами та обов`язками замовника робіт з монтажу.
Наведене свідчить, що надані Товариством технічні завдання жодним чином не стосуються правовідносин за договором №46/21 та можуть свідчити лише про існування певних правовідносин, які не мали наслідком укладення певного договору на монтажні роботи, оскільки такий договір суду не надано.
Суд не встановив наявність вини постачальника також з огляду на положення п. п. 3.5, 6.6 договору, що породжує у позивача право притримати постачання продукції у разі порушення покупцем строків оплати. Суд встановив наявність у покупця (Товариства) прострочення оплати починаючи з виконання зобов`язань за першою специфікацією.
Отож, перед судом не доведено належними доказами обставину невиконання постачальником обов`язків в межах договору №46/21 від 11.05.21 щодо монтажу обладнання, оскільки вказаний договір не встановлює умов, за якими у відповідача за зустрічним позовом виникало б таке зобов`язання, а тому відсутній один з елементів цивільно-правової відповідальності  - протиправної поведінки, в цьому випадку бездіяльності, в контексті виконання умов договору № 46/21, позаяк порушення строків поставки обладнання зумовлене насамперед недобросовісними діями покупця в частині систематичних недоплат за поставку продукції, що породила у покупця легітимізацію права притримувати відвантаження, виготовлення та передачу продукції для стимулювання покупця виконати грошові зобов`язання у повному обсязі, що безпосередньо корелюється з положеннями частини 3 статті 538 ЦК України та пунктів 3.5, 6.6 договору.
Наведене у сукупності свідчить про відсутність будь-яких причинно-наслідкових зв`язків між бездіяльністю Заводу та наслідками, про які зазначає Товариство, так само відсутня і сама протиправна бездіяльність чи протиправні дії.
Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що постачальник істотно порушив умови договору поставки обладнання та не здійснив його монтаж, що потягнуло за собою витрати позивача, на які він не розраховував укладаючи договір №46/21 від 11.05.2021, проте суд без посилання на докази відхилив обґрунтовану вимогу зустрічного позивача - апелянта.
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для стягнення збитків.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України  покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
          
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фінпром» на рішення Господарського суду Київської області від 05.06.2023 у справі №911/2567/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 05.06.2023 у справі №911/2567/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №911/2567/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.11.2023. 

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                С.О. Алданова