ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

08 грудня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/2743/23
Головуючий у першій інстанції – Бездідько В. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1332/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді Шитченко Н.В., 
суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс»,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

                                      У С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (далі – ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»), в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 110009 від 08 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 9 228 грн, а також всі судові витрати по справі.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 110009 від 08 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користьТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 9228 грн.
Стягнуто з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.
Повернуто з Державного бюджету України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції № 0.0.3033555064.1 від 07 червня 2023 року, що становить 536,80 грн.
У решті відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та наявним доказам, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки 5 000 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, відмовляючи у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції не врахував, що за умовами договору розрахунок за надані послуги здійснюється протягом строку дії цього договору або в інші строки, узгоджені сторонами, але не пізніше десяти днів після закінчення надання послуг за цим договором. При цьому актом виконаних робіт підтверджено, що станом на 07 червня 2023 року надано клієнту ОСОБА_1 послуги, зазначені у п. 1 протоколу погодженої договірної ціни, а клієнт ОСОБА_1 прийняла надані їй послуги та зобов`язалась сплатити їх вартість у визначені договором строки. 
Указує на те, що відповідач не заперечував факт понесення позивачкою витрат на правничу допомогу і не просив відмовити у їх стягненні, а лише просив зменшити їх розмір, а отже, суд першої інстанції в частині розподілу витрат на правничу допомогу вийшов за межі заявлених сторонами вимог та ухвалив необґрунтоване рішення у цій частині.
Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у встановлений судом строк не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Рішення суду в частині визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 110009 від 08 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість в розмірі 9228 грн, сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у цій справі лише в частині вирішення питання щодо стягнення з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн та відмовляючи у їх стягненні, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України не надано доказів, які б підтверджували здійснення таких витрат.
З таким висновком суду першої інстанції не погоджується суд апеляційної інстанції, враховуючи наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснював адвокат Денисенко С.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 22/05/23 від 22 травня 2023 року (а.с. 11), ордеру на надання правової допомоги серії СВ № 1025223 від 07 червня 2023 року (а.с. 10а).
ОСОБА_1 на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано протокол погодження договірної ціни за надання послуг від 22 травня 2023 року, акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 22/05/23 від 22 травня 2023 року, рахунок – фактуру № 1 від 07 червня 2023 року про необхідність оплати ОСОБА_1 у строки, визначені договором, 5 000 грн за надання правничої допомоги на підставі договору № 22/05/23 від 22 травня 2023 року (за надання послуг, визначених у п. 1 додатку № 1 до договору) (а.с. 12, 12а, 13).
Відповідно до п. 3.4 укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Сергія Денисенка» в особі керуючого Денисенка С.В. договору про надання правничої допомоги № 22/05/23 від 22 травня 2023 року, розрахунок за даним договором здійснюється протягом строку дії цього договору або в інші строки, узгоджені сторонами, але не пізніше 10 днів після закінчення надання послуг за цим договором.
Пунктом 4.1. указаного договору передбачено, що договір діє з моменту його підписання сторонами до закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень, якщо інше не визначено домовленістю між бюро та клієнтом.
Згідно із пунктом 1 протоколу погодження договірної ціни за надання послуг, який є додатком № 1 до договору № 22/05/23 від 22 травня 2023 року, вартість надання правничої допомоги на досудовій стадії (консультування, роз`яснення правових питань), а також збір доказів, підготовка та подання до суду позовної заяви з опрацюванням адвокатом усталеної судової практики по даному питання становить 5 000 грн (а.с. 12).
Як свідчить акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 22/05/23 від 22 травня 2023 року, станом на 07 червня 2023 року загальна вартість наданих послуг, що зазначені в п. 1 даного акту, складає 5 000 грн, які клієнт ОСОБА_1 зобов`язується сплатити Адвокатському бюро «Сергія Денисенка» у строки, визначені договором про надання правничої допомоги (а.с. 13).
У наданому рахунку-фактурі № 1 від 07 червня 2023 року про оплату ОСОБА_1 5 000 грн за надання правничої допомоги на підставі договору № 22/05/23 від 22 травня 2023 року (за надання послуг, визначених у п. 1 додатку № 1 до договору) зазначено, що рахунок підлягає оплаті у строки, визначені договором (а.с. 12а).
ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» подало письмове клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката (а.с. 28), вважаючи, що відповідачем можливе відшкодування коштів в сумі 1 000 грн. Доводи клопотання зводилися до того, що витрати позивачки на адвоката у сумі 5 000 грн являються неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом, оскільки підготовка до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, являється справою незначної складності.
ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просило врахувати, що визнає позов та не вчиняє дій, направлених на затягування розгляду справи.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідноіз ч. 1 ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до п. 9 ч. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальномупровадженні.
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторонни зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 456/456/20, від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц, від 17 листопада 2022 року у справі № 687/35/21, від 11 січня 2023 року у справі № 479/475/21.
Визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самікритерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» протиУкраїни», заява №19336/04).
З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.
Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачаєс плату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих ослуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або тільки має бути сплачено. Указана позиція являється усталеною і підтверджується постановою Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19.
Перевіряючи законність і обґрунтованість вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 22/05/23 від 22 травня 2023 року, протокол погодження договірної ціни за надання послуг від 22 травня 2023 року, акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 22/05/23 від 22 травня 2023 року, рахунок – фактуру № 1 від 07 червня 2023 року про необхідність оплати ОСОБА_1 у строки, визначені договором, 5 000 грн за надання правничої допомоги на підставі договору № 22/05/23 від 22 травня 2023 року (за надання послуг, визначених у п. 1 додатку № 1 до договору).
За умовами п. 3.4. укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Сергія Денисенка» в особі керуючого Денисенка С.В. договору про надання правничої допомоги № 22/05/23 від 22 травня 2023 року сторонами погоджено, що розрахунок за даним договором здійснюється протягом строку дії цього договору або в інші строки, узгоджені сторонами, але не пізніше 10 днів після закінчення надання послуг за цим договором.
Пунктом 4.1. указаного договору передбачено, що він діє з моменту  підписання сторонами до закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень, якщо інше не визначено домовленістю між бюро та клієнтом.
Висновок суду першої інстанції про те, що позивачкою не надано доказів, які підтверджують здійснення витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає помилковим, оскільки наведені умови п. 3.4., 4.1. договору про надання правничої допомоги № 22/05/23 від 22 травня 2023 року щодо того, що розрахунок за даним договором здійснюється протягом строку дії цього договору або в інші строки, узгоджені сторонами, але не пізніше 10 днів після закінчення надання послуг за цим договором, залишено поза увагою. 
Такі висновки є усталеною позицією суду касаційної інстанції, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, підтверджено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або тільки має бути сплачено. 
Зважаючи на прийняте районним судом рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надані стороною позивача докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у суді першої інстанції.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується із доводами ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» щодо не співмірності заявлених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.
На думку колегії суддів, витрати адвоката на досудовій стадії (консультування, роз`яснення правових питань), а також збір доказів, підготовка та подання до суду позовної заяви з опрацюванням адвокатом усталеної судової практики являються завищеними та не відповідають критерію дійсності, оскільки справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, являється справою незначної складності, розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» подано заяву про визнання позову. Для кваліфікованого юриста підготовка та подання до суду позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не належить до правових або процесуальних питань значної складності, позиція та доводи сторонни позивача в ході розгляду справи не змінювалася.
Оцінивши співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених до суду адвокатом документів, їх значення для спору, визнання ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» позову, виходячи із засад розумності та справедливості, апеляційний суд вважає, що заявлена ОСОБА_1 сума в розмірі 5 000 грн являється надмірною та неспівмірною зі складністю справи, наданими адвокатом послугами, а отже, сума витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, яка підлягає стягненню з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» з урахуванням заперечень відповідача, підлягає зменшенню та відшкодуванню у розмірі 2 500 грн.
Розмір понесених витрат на таку суму, на думку колегії суддів, відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт.
Ураховуючи наведене, апеляційну скаргу позивачки слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати шляхом стягнення з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 2 500 грнвитрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.
Керуючись ст. 141, 367, 374, ч. 4 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2023 року в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – скасувати.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (юридична адреса: м. Київ, площа Солом`янська, 2, ЄДРПОУ 40340222) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча:                                                                    Н.В. Шитченко

Судді:                                                                             Н.В. Висоцька

                                                                                       О.Є. Мамонова