Головуючий у І інстанції  Кордюкова Ж.І.	
Провадження №  22-ц/824/13181/2023	 	 	 	                                           Доповідач у 2 інстанції  Матвієнко  Ю.О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 листопада 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
  Головуючого судді:       Матвієнко Ю.О.,
  суддів:                            Гуля В.В., Мельника Я.С.,
  при секретарі:                Ковтун М.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року в частині відмови у прийнятті позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права іпотекодержателя на частину квартири у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про поділ майна подружжя,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києвавід 06 березня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відкрито провадження.
20 березня 2023 року до суду надійшло клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про залучення їх до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. 
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києвавід 11 квітня 2023 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача АТ КБ «ПриватБанк».
07 липня 2023 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов АТ КБ «ПриватБанк», як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права іпотекодержателя. У прохальній частині позову АТ КБ «ПриватБанк» просив прийняти позов до розгляду, залучити їх до участі у справі як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору,  визнати за АТ КБ «ПриватБанк» право іпотекодержателя на нерухоме майно, а саме на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснити перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року залишено без задоволення клопотання представника третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, АТ КБ «ПриватБанк», адвоката Мусійченка Д.Л.про залучення банку до участі в справі, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, прийняття до розгляду позову до  ОСОБА_1 та здійсненняпереходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, АТ КБ «ПриватБанк» через представника - адвоката Мусійченка Д.Л. подав на ухвалу апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що Банк 20.03.2023 року звернувся до суду з клопотаннямпро залучення його до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Однак, у цьому ж клопотанні Банк зазначав, що він, не будучи учасником судового процесу, не отримав копії позовної заяви, та просив суд зобов`язати позивача ОСОБА_1 направити на адресу АТ КБ "ПриватБанк" (вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна, електронна адреса: sud@privatbank.ua) копію позовної заяви разом з усіма додатками не пізніше двох днів з моменту вирішення судом питання про залучення до участі у справі АТ КБ "ПриватБанк" як третьої особи.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 квітня 2023 року суд вирішив залучити до участі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача АТ КБ «ПриватБанк», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, б. 1-Д, та зобов`язав позивача негайно направити АТ КБ «ПриватБанк» на поштову адресу: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 30 копію позовної заяви з додатками, а докази такого направлення представити суду.
Копію позовної заяви про поділ майна подружжя Банк отримав лише 27 квітня 2023 року (що підтверджується копією першого аркуша позову про поділ майна подружжя з відтиском штампу вхідної кореспонденції, копією поштової накладної та скріншотом з веб-сайту Укрпошти з інформацією щодо відстеження поштового відправлення). Таким чином, на думку скаржника, суд дійшов безпідставного висновку про те, що Банк з 20 березня 2023 року мав можливість знати про предмет позову, та про склад майна, яке підлягає поділу між подружжям, адже про такі обставини Банк дізнався лише після отримання копії позовної заяви, яка надійшла до Банку 27 квітня 2023 року, тобто після судового засідання, що проводилося 11 квітня 2023 року.
Таким чином, оскільки Банк отримав копію позовної заяви про поділ майна подружжя лише 27 квітня 2023 року, то саме з цього моменту Банк дізнався, що предметом поділу майна подружжя є саме предмет іпотеки за договором іпотеки квартири від 18 травня 2007 року за реєстровим номером 1252, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко М.Ф. Відповідно, саме з цього моменту (27.04.2023 року) Банк отримав реальну та обґрунтовануможливість заявити позов третьої особи з самостійними вимогами про визнання праваіпотекодержателяна ту частку майна, право власності на яку позивачка просила визнати за нею (а саме - на 1/2 квартири за АДРЕСА_2 ).
У поданому позові Банк зазначав, що не був залучений до участі у справі до проведення першого засідання у справі, даний позов не міг був бути поданий раніше, оскільки Банк не мав доступу до матеріалів справи, у т.ч. до копії позовної заяви разом з додатками. Зважаючи на вказані обставини, та на той факт, що даний позов пред`являється після отримання копії позовної заяви з додатками та до проведення наступного засідання по справі, Банк просив визнати причини пропуску процесуального строку поважними та поновити/продовжити процесуальний строк для подання позову третьою особою, яка заявляє самостійнівимоги щодо предмета спору.
Однак зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд фактично вказане клопотання не розглядав, та відмовив у прийнятті позову третьої особи з посиланням на пропуск встановленого законом строку на його подання, не зазначивши будь-яких обґрунтованих мотивів відхилення клопотання Банку про поновлення/продовження процесуального строку для подання позову третьої особи.
Також апелянт зазначив про те, що з 27.04.2023 року (дата отримання Банком копіїпозову по справі) та до 18.07.2023 року (дата неприйняття позову третьої особи) судових засідань по справі не проводилось.
Таким чином, Банк не мав об`єктивної можливості подати позов третьої особи раніше, до проведення першого судового засідання по справі. Водночас, Банк подав такий позов після отримання копії позовної заяви про поділ майна подружжя та до проведення наступного засідання по справі, а також заявив клопотання про визнання причин пропуску процесуального строку поважними.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно не розглянув клопотання Банку про визнання поважними причин пропуску процесуального строку та його поновлення/продовження, не звернув уваги на те, що достовірну інформацію про предмет та підстави позову про поділ майна подружжя Банк отримав лише 27.04.2023 року, а також безпідставно, виключно з формальних міркувань відмовив у прийнятті позову третьої особи.Таким чином, суд першої інстанції в порушення положень ЦПК України позбавив Банк (третю особу з самостійними вимогами) права на захист свого порушеного права.
Апеляційним судом виконаний процесуальний обов`язок щодо направлення позивачу та відповідачу копій апеляційної скарги та ухвали про відкриття провадження за адресами, що містяться в матеріалах справи. Сторони не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо доводів і вимог апеляційної скарги Банку до апеляційного суду не направили.
В судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Сокуренко Є.С. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.
Інші учасники процесу, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились; колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності за наявними у справі матеріалами. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк», перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року підлягає оскарженню лише в частині відмови у прийнятті до розгляду позовуАТ КБ «ПриватБанк», законність та обґрунтованість ухвали перевіряється апеляційним судом лише у цій частині.
Як вбачається з матеріалів справи,впровадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача АТ КБ «ПриватБанк», про поділ майна подружжя.
У позові заявлено вимогупро визнанняза позивачем права власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
20.03.2023 року до суду надійшла заява представника АТ КБ «ПриватБанк» Хрущ О.В. про залучення банку до участі в справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача.У заяві банк зазначав, що розгляд зазначеної справи може вплинути на права та інтереси банку, оскільки банк є іпотекодержателем 4-кімнатної квартири загальною площею 79,00 кв.м., житловою площею 49,20 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 . 
11.04.2023 року судом зазначену заяву було задоволено та постановлено ухвалу про залучення до участі у цивільній справі за позовною заявою  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про поділ майна подружжя в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача АТ КБ «ПриватБанк».
Відмовляючи у прийнятті позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що клопотання представника третьої особи (Банку) адвоката Мусійченка Д.Л. про прийняття до розгляду позову до ОСОБА_1 було подане з порушенням порядку, встановленого ч.1 ст. 52 ЦПК України, оскільки позовну заяву третьою особою подано після першого судового засідання, яке відбулось 11.04.2023 року, що є підставою для відмови у її прийнятті.
Такі висновки суду є правильними, оскільки, дійсно, згідно ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.
Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.
Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. 
Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.
Отже, право на пред`явлення позовної заяви третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не є абсолютним, подаючи позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо форми, змісту, строку подання, а також порядку її подання.
Із аналізу змісту статті 52 ЦПК України вбачається, що законодавцем встановлено строк для пред`явлення, зокрема, позову третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору, порушення (недотримання) якого має наслідком повернення позовної заяви чи відмову у її прийнятті.
Право на подання позову третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, може бути реалізовано нею виключно у строк, до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.
Судом обґрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі, що АТ КБ «ПриватБанк» ще 20.03.2023 року було достеменно відомо про те, що в провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, у якій заявлено вимогу провизнання за позивачем права власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та яка перебуває в іпотеці АТ КБ «ПриватБанк» згідно умов договору іпотеки від 18 травня 2007 року.
Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» мало реальну можливість реалізувати своє право на звернення до суду з позовом, як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору в порядку, визначеному ч. 1 ст. 52 ЦПК України, однак цього не зробило.
Оскільки АТ КБ «ПриватБанк» не дотримався порядку, встановленого ч. 1 ст. 52 ЦПК України, та не подав позовну заяву до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, хоча об`єктивно таку можливість мав, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову у прийнятті його позову. При цьому, АТ КБ «ПриватБанк» не позбавлений можливості з метою захисту своїх прав звернутися до суду з даним позовом окремо, як позивач, до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права іпотекодержателя.
Доводи апеляційної скарги банкузводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та їх переоцінки; законності та обґрунтованості постановленої судом ухвали ці доводи не спростовують, оскільки не доводять тієї обставини, що банк не мав реальної можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 52 ЦПК України та подати позовну заяву у встановленому законом порядку та строки. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги третьої особи цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги АТ КБ «ПриватБанк» - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року в частині відмови у прийнятті позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий:
 
Судді: